ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6625/21  Номер провадження 22-ц/814/349/22	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року 	м. Полтава	

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О. І.,
суддів: Бутенко С. Б., Прядкіної О. В.,
розглянула в порядку письмового провадження у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лаврика Юрія Анатолійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У  липні 2021 року ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача 2300 грн. в рахунок повернення сплачених коштів за послугу, 680 грн. в рахунок сплачених коштів за прийом лікаря, 585 грн. за придбання ліків та 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 13.04.2021 року в косметологічного кабінету «Граттаж Перманент» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 їй була надана косметологічна послуга у вигляді перманентного макіяжу (татуаж повік), за що вона сплатила 2300 грн. 
Після отриманої послуги в неї винили проблеми із очима, утворились набряки, почервоніння та свербіж, що змусило в той же день вернутись за медичною допомогою та лікуванням. Крім того, сам татуаж виконано неякісно, асиметрично, що потребувало подальшого видалення кольорового пігменту за допомогою лазеру. 
Зазначені обставини завдали значних моральних страждань, що виразилися у психічному пригніченні, необхідності відвідування лікарів, появою в суспільстві з явними дефектами зовнішності, зміні усталеного способу життя, в результаті чого у неї виник пригнічений, депресивний стан, погіршились відносини з оточуючими. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 40 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти сплачені за прийом лікаря у розмірі 680 грн., придбання ліків у розмірі 585 грн. та у відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: у повернення сплачених витрат за професійну правничу допомогу у розмірі 1468,50 грн. та в рахунок сплаченого судового збору у розмірі 26,36 грн.
В решті позову відмовлено.  

Не погодившись з вказаним рішення суду, його в апеляційному порядку оскаржила фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Зокрема вказує на невірну оцінку доказів по справі, вважаючи, що суд помилково взяв до уваги в якості належного доказу консультативний висновок спеціаліста Форми №028/о виданого лікарем-дерматологом ОСОБА_4 від 06.05.2021, де мається безпідставний запис щодо причин виникнення діагнозу та місця спричинення захворювання. Зазначає, що лікар не міг знати таку інформацію, а заповнив медичну картку зі слів самої пацієнтки ОСОБА_2 . 
Стверджує, що таким чином лікарем був порушений Наказ МОЗ України №258 від 03.07.2001 року, де вказано, що «графа описання об`єктивного стану включає відображення функції всіх органів та систем хворого, дані лабораторних та допоміжних методів досліджень», та ним була порушена Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації №028/о «Консультативний висновок спеціаліста» зареєстрованої 28.04.2012 за №683/2099.
На апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надіслала свій відзив ОСОБА_2 , у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 13.04.2021 у косметологічному кабінеті «Граттаж Перманент», який розташований за адресою: м.Кременчук, бул. Пушкіна, 15 ФОП ОСОБА_1 надано позивачу ОСОБА_2 послугу перманентного макіяжу (татуаж) повік.
Внаслідок утворення після проведеної косметологічної процедури набряку очей та їх почервоніння, свербіжу та збільшення правого ока в порівнянні з лівим, позивач звернулася до лікувального закладу ПП «Віком Мед - 2» за медичною допомогою. 
Так, відповідно до консультаційного висновку лікаря-дерматолога від 06.05.2021 року ОСОБА_2 встановлений діагноз: контактний дерматит періорбікулярних областей.
Згідно консультаційного висновку лікаря-окуліста ОСОБА_5 від 07.05.2021 року, в результаті лабораторних досліджень ОСОБА_2 встановлено діагноз: контактний дерматит повік, синдром «сухого ока», міопія слабого ступеню очей.
Відповідно до консультаційного висновку лікаря-окуліста ОСОБА_5 від 04.06.2021 року ОСОБА_2 встановлено діагноз: синдром «сухого ока», остаточні прояви контактного дерматиту.
Згідно до приєднаних позивачем квитанції за отримані медичні послуги, надані ПП «Віком Мед - 2» нею витрачено 680 грн. та відповідно 585 грн. на придбання ліків. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на підставі вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та загальних положень ст. 1166,1167 ЦК України, виходив з того, що позивачем доведено факт завдання їй шкоди діями відповідача, у той час як відповідачем як надавачем косметологічних послуг не спростовано презумцію вини як заподіювала такої шкоди.

Колегія суддів враховуючи, що сама позивач рішення суду не оскаржувала та перевіряючи доводи апеляційної скарги в її межах, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої з наступних підстав. 
Так, спірні правовідносини урегульовані як нормами спеціального Закону «Про захист прав споживача» ,так і загальними положеннями ст. 1166,1167 ЦК України. 
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. 
Враховуючи визначені цивільно-процесуальним законодавством принципи змагальності і диспозитивності цивільного судочинства при вирішенні спорів зазначеної категорії на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки в такому випадку діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди(правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд на даний час не встановив. 
В даному випадку, відповідач ОСОБА_1 є надавачем, а позивач ОСОБА_2 споживачем косметологічних послуг, а відтак згідно до вищевказаного Закону має право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону та т.і. 
Визначаючи правові підстави для відповідальності надавача косметологічних послуг ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що остання перед введенням в шкіру повік позивача перманентного матеріалу не зробила їй попередній тест на чутливість; не з`ясовувала в бесіді наявність можливої алергії , не встановлювала переносимість тих чи інших засобів, зокрема які вводяться під шкіру, не встановлювала наявність хронічних хвороб, з огляду на те, що при деяких з них вказана процедура є протипоказаною ( погане згортання крові , цукровий діабет) , не роз`яснила належний спосіб догляду за шкірою навколо очей після процедури.
При цьому, судом обґрунтовано взято до уваги висновки медичних спеціалістів- лікаря-окуліста ОСОБА_5 (Медичний центр «Віком») від 04.06.2021 та від 07.05.2021 та лікаря-дерматолога ОСОБА_4 (Медичний центр «Віком») від 06.05.2021, якими в ході огляду пацієнтки та на підставі клінічних аналізів був встановлений діагноз - контактний дерматит повік (періорбікулятних областей), синдром «сухого ока», міопія слабого ступеню очей.
Крім того, наявними в матеріалах справи фотокартками, зробленими позивачем як в день отримання косметологічної послуги по перманентному макіяжу, так і в наступні дні, доводиться факт набряку повік та значне почервоніння очей. 
В силу статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування шкоди, завдано її здоров`ю продукцією неналежної якості.
Згідно до абз. 17 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція, яка підлягає обов`язковій сертифікації в державній системі сертифікації, споживачеві повинна надаватись інформація про її сертифікацію.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація передбачена частиною першої цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркування чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.
Встановивши, що позивачем доведено факт спричинення їй шкоди відповідачем, яка в супереч положенням Закону «Про захист прав споживача» не повідомила її про препарат, який буде використовуватися при татуажі повік та про його властивості, в тому числі про наявність в ньому шкідливих та алергічних компонентів, не здійснила тест на переносимість препарату позивачкою, наслідком чого стало надання неякісної та непрофесійної послуги, яка спричинила негативні наслідки для здоров`я позивача, в результаті чого остання змушена були нести витрати на медичну допомогу та придбання лікувальних засобів, у відшкодування яких суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 680 грн. та 585 грн. 

Окрім того, судом з урахуванням положень статей 16 і 23 ЦК України та принципів співмірності, справедливості та достатності, визначено розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. 
Так, виходячи із змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг (правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц.).
При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу на обов`язок відповідача в даних спірних правовідносинах спростовувати презумпцію своєї вини та доводити належними та допустимим доказами її відсутність в спричинення шкоди позивачу. 
В даному випадку відповідачем ОСОБА_1 таких доказів в ході розгляду справи суду надано не було. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність, а лише зводяться до самої незгоди відповідача з рішенням суду.
Так, доводом апеляційної скарги є твердження про невірну оцінку судом першої інстанції наданих позивачем доказів, зокрема апелянтом ставиться під сумнів з точки зору належності та допустимості медично-консультативний висновок лікаря - дерматолога. 
Відхиляючи вказане твердження апелянта, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України дослідив зібрані по справі докази та дав їм належну правову оцінку, підстав для переоцінки яких апеляційна інстанція не вбачає. 
Разом з цим, апеляційна скарга не містить посилань на нові докази, які б спростовували презумпцію її вини як заподіювала шкоди, на що було звернуто увагу місцевого суду при розгляді справи. 

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив фактичні обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Рішення районного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Лаврика Юрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:  О. І. Обідіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. В. Прядкіна