Номер провадження: 22-ц/813/561/22 
Номер справи місцевого суду: 522/20754/20
Головуючий у першій інстанції Кузнецова  В. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2022 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/20754/20
Номер провадження: 22-ц/813/561/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи: 
- позивач - ОСОБА_1 ,
- відповідачі - 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,
- третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 а до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Кузнєцової В.В. 20 вересня 2021 року, про повернення зустрічного позову,
встановив:
2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з вищезазначеним первісним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним шлюб, укладений 27.08.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27.08.2016 року, актовий запис № 1513; 2) усунути від права спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на: 2.1) квартиру АДРЕСА_1 ; 2.2) будинок відпочинку, розташований за адресою - АДРЕСА_2 ; 2.3) автомобіль марки «Тойота Хаілюкс», 2008 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 ; 2.4) судно «ua1102DN».
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.08.2016 року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..
ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько - ОСОБА_5 помер. Його було жорстоко вбито у присутності ОСОБА_2 , за фактом вбивства порушено кримінальне провадження. До кримінальної відповідальності винні особи ще не притягнуті, розгляд кримінальної справи триває.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. З заявами про прийняття спадщини звернулися він, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу заведено спадкову справу.
Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем померлого, оскільки рак загиблого ОСОБА_5 із ОСОБА_2 був фіктивним, укладеним з корисливих мотивів. ОСОБА_2 фактично перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 усього чотири місяці. Виходячи заміж, ОСОБА_2 мала на меті покращення матеріального становища, а не створення сім`ї.
Позивачу недавно стало відомо, що його молодший брат - ОСОБА_3 , у якого були кращі відносини з батьком, навмисно перешкоджав батьку скласти заповіт на нього щодо переважної частини спадкового майна (Т. 1, а. с. 1 - 5).
У червні 2021 року до суду надійшов вищезазначений зустрічний позов ОСОБА_3 , в якому останній просить визнати за: 
1) ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на: 1.1) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 1.2) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на будинок відпочинку, розташований за адресою - АДРЕСА_2 ; 1.3) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на автомобіль марки «Тойота Хаілюкс», 2008 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 ; 1.4) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на судно «ua1102DN», модель «Four Wins», 2004 року випуску, номер корпусу GFNCR 067 К 304; 
2) за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на: 2.1) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 2.2) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на будинок відпочинку, розташований за адресою - АДРЕСА_2 ; 2.3) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на автомобіль марки «Тойота Хаілюкс», 2008 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 ; 2.4) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на судно «ua1102DN», модель «Four Wins», 2004 року випуску, номер корпусу GFNCR 067 К 304; 
3) ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на: 3.1) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 3.2) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на будинок відпочинку, розташований за адресою - АДРЕСА_2 ; 3.3) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на автомобіль марки «Тойота Хаілюкс», 2008 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 ; 3.4) 1/3 частину у праві спільної часткової власності на судно «ua1102DN», модель «Four Wins», 2004 року випуску, номер корпусу GFNCR 067 К 304.
ОСОБА_3 обґрунтовує свої зустрічні вимоги тим, що спадкоємцями за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є - дружина ОСОБА_2 , син - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_3 .. Усі вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Доводи ОСОБА_1 про фіктивність шлюбу є лише його припущеннями. Безпідставними є доводи позивача про те, що він навмисно перешкоджав батьку скласти заповіт (Т. 1, а. с. 118 - 121).
Ухвалою Приморського районного суду від 15.06.2021 року вищевказаний зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду із вищевказаним первісним позовом ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 131 - 132).
Ухвалою Приморського районного суду від 19.07.2021 року закрито підготовче судове засідання.
20.09.2021 року в судовому засіданні представник ОСОБА_2 надав суду зустрічний позов про поділ спадкового майна, в якому просить: 1) визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та меблі, які знаходяться у вказаній квартирі; 2) інше спадкове майно поділити між іншими двома спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме - двоповерховий будинок відпочинку, розташований за адресою - АДРЕСА_2 та речі, які знаходяться у ньому; - автомобіль марки «Тойота Хаілюкс», 2008 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 ; - самохідне прогулянкове моторне судно «ua1102DN», модель «Four Wins», 2004 року випуску, номер корпусу НОМЕР_2 ; - речі, які знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 ,а саме - машина для миття посуду, холодильник, холодильна камера, сейф металевий, пилосос для прибирання житла.
ОСОБА_2 обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги тим, що спадкоємцями за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є - дружина ОСОБА_2 , син - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_3 .. Усі вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Разом з тим, вона вважає необхідним поділити спадкове майно згідно вищевказаного запропонованого нею варіанту (Т. 1, 211 - 215, 222 - 225).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Приморського районного суду від 20.09.2021 року відмовлено у прийнятті вищевказаної зустрічної позовної заяви  ОСОБА_2 . За змістом ч. 3 ст. 194 ЦПК України вищевказана процесуальна дія суду першої інстанції є -повернення зустрічного позову, а не відмова у прийнятті зустрічного позову.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спільний розгляд зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 із первісною позовною заявою  ОСОБА_1  про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є недоцільним. Об`єднання вказаних позовів в одне провадження призведе до тяганини, що є недопустимим (Т. 1, а. с. 227 - 228).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції про повернення її зустрічного позову скасувати. Справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.
Апелянт посилається на те, що: 1) помилковими, необґрунтованими є висновки суду про недоцільність спільного розгляду її зустрічної позовної заяви із первісною позовною заявою  ОСОБА_1  та зустрічним позовом ОСОБА_3 .. Усі позови виникли з одних і тих же правовідносин, але мають дещо різні вимоги щодо розподілу одного і того ж спадкового майна; 2) суд не послався на пропущення нею строку подання зустрічного позову; 3) суд послався на недопущення тяганини у розгляді справи. Однак, приймаючи до спільного розгляду зустрічний позов  ОСОБА_3 , суд не посилався на те, що це призведе до тяганини у розгляді справи; 4) судом порушено такий принцип цивільного судочинства як змагальність сторін (Т. 1, а. с. 231 - 233).   

2.5 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

Позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», не скористались правом надання відзиву/пояснень на апеляційну скаргу. Відзив/пояснення апеляційну скаргу не надійшли.

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання права власності в порядку спадкування за законом повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для належного оформлення (Т. 1, а. с. 245а).
11 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла дана цивільна справа після належного оформлення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (Т. 2, а. с. 2).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 повернулось до суду з приміткою пошти - «отримано 29.11.2021 року». 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулось до суду з приміткою пошти - «адресат відсутній». 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" повернулось до суду з приміткою пошти - «адресат відсутній». 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулось до суду з приміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання». 
Крім того, на офіційному сайті апеляційного суду було розміщено повідомлення сторін про наявність ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття провадження в порядку спрощеного провадження.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про надходження апеляційної скарги, розгляд справи в апеляційному суді.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції

24.11.2020 р. до суду найшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання шлюбу недійсним усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.
01.06.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа. яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
Ухвалою суду від 15.06.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
20.09.2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про розподіл спадкового майна.

3.3 Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції. Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення зустрічного позову.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Апелянт оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, яка по сутті є поверненням заяви заявникові, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 03.03.2021 року у справі №753/11293/16-ц.
Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про розподіл спадкового майна, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний зустрічний позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, вказані в них обставини виникають з різних правовідносин. Однак, з вказаними висновками неможливо погодитись з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву . Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
На переконання апеляційного суду для об`єднання в одне провадження первісного та зустрічного позовів законом передбачено обов`язок суду оцінити в сукупності чи є доцільним їх спільний розгляд, виходячи з таких чинників, як взаємопов`язаність позовів, виникнення їх з одних правовідносин, переконатися в тому, що задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Предметом первісного позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», є - визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Предметом зустрічного позову ОСОБА_3 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», є - визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Предметом зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є - розподіл спадкового майна.
Із змісту вищевказаних позовних заяв вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилась спадщина.
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 вважають себе спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 ..
З вищенаведеного вбачається, що усі вищевказані позовні заяви виникли з одних і тих же
правовідносин, але мають дещо різні вимоги щодо розподілу одного і того ж спадкового
майна.
Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Звернення до суду на захист свого порушеного права передбачено кожній особі, не лише позивачу: згідно частини другої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права в цивільному процесі - як позивач, так і відповідач/відповідачі. Закон надає можливість відповідачу захиститися від пред`явленого позову, зокрема і в тому числі шляхом подачі зустрічного позову.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2 є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі вищевикладеного, за наявності відомостей про те, що справа не розглянута по суті судом першої інстанції, колегія судів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, які мають значення для вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду, порушенні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду питання щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду.

3.5 Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись ст. ст. 274 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи,
               постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року про повернення зустрічної позовної заяви - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня його прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                                                        А. П. Заїкін 

Судді                                                                        О. В. Князюк

                                                                               С. О. Погорєлова