Постанова
Іменем України                                                      
 
16 лютого 2022 року                                                        
м. Київ
 
справа 127/6619/20
 
провадження № 61-7168 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                      Хопти С. Ф.,                    
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
відповідач - Фонд соціального страхування України; 
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року у складі судді Бойко В. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Денишенко Т. О., Оніщука В. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фонду соціального страхування України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування наказу.
Позовна заява мотивована тим, що наказом від 16 грудня 2019 року                                          № 02-119-к його призначено виконуючим обов`язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області з 17 грудня 2019 року на період до дати призначення керівника управління. До цього він працював начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області                                з 17 грудня 2018 року по 16 грудня 2019 року згідно з контрактом.
З 13 березня 2020 року він перебував на лікарняному. Наказом виконавчої дирекції Фонду від 13 березня 2020 року № 02-5-к на період його тимчасової непрацездатності виконуючим обов`язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області призначено Яворського В. І.
Вважав, що вказаний наказ порушує його трудові права, оскільки призначення виконуючого обов`язки на період тимчасової непрацездатності начальника управління не входить до повноважень виконавчої дирекції Фонду. Вказував, що відповідно до Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, затвердженому наказом виконавчої дирекції від 30 січня 2018 року № 75-ОД, начальник управління здійснює керівництво управлінням та несе відповідальність за результати його діяльності.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд скасувати наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 13 березня 2020 року                 № 02-5-к про особовому складу щодо призначення в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Яворського В. І. на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду                                         від 24 березня 2021 року,провадження у справі закрито.
 
Судові рішення мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються безпосередньо правомірності дій виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, як суб`єкта владних повноважень щодо скасування наказу від 13 вересня 2020 року № 02-5-к про призначення виконуючим обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Яворського В. І. на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 , а тому даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У квітні 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права,                  й ухвалити нове судове рішення про закриття справи з інших правових підстав.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, посилаючись на порушення норм процесуального права, що судами не було досліджено чи наявні підстави для закриття провадження у цій справі.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі й витребувано цивільну справу                                                  № 127/6619/20 із Вінницького міського суду Вінницької області.
 
У липні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2022 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що, на думку заявника, вона має бути закрита у зв`язку з відсутністю предмету спору, так як оспорюваний наказ вже не діє, оскільки 19 березня 2020 року наказом № 02-8-к ОСОБА_1 був звільнений. Підставою звільнення була доповідна записка за результатами перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства завідувача сектору з питань запобігання корупції виконавчої дирекції Фонду                           Зеленьова В. В. від 13 березня 2020 року № 20.
В результаті зазначеного, на ОСОБА_3 було покладено виконання обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області. Тобто наказ від 13 березня                        2020 року № 02-5-к вже виконаний і закінчив свою дію 20 березня 2020 року.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначав, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фонду соціального страхування України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування наказу, в якому просив суд просить скасувати наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 13 березня 2020 року                 № 02-5-к про особовому складу щодо призначення в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Яворського В. І. на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 .
 
2.    Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають. 
 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом. 
 
За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
 
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
 
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
 
Відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» керівників управлінь виконавчої дирекції Фонду призначає директор виконавчої дирекції Фонду за погодженням з правлінням Фонду. Керівники відділень управлінь виконавчої дирекції Фонду призначаються керівниками управлінь виконавчої дирекції Фонду за погодженням з директором виконавчої дирекції Фонду. Керівники управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень виконують свої повноваження на умовах контракту.
 
Фонд соціального страхування України є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України. Призначення позивача виконуючим обов`язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області є реалізацією цією установою на основі законодавства публічно-владної функції з управління цим Фондом.
 
Разом з тим після видачі наказу про прийняття позивача на роботу між сторонами виникли трудові правовідносини.
 
Відповідно до статті 21 КЗпП Українитрудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
 
Важливими ознаками трудових правовідносин є підстави їх виникнення, змінення чи припинення.
 
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів                                    судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Встановлено, що позивач оскаржує призначення іншої особи виконуючим обов`язки начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на період його тимчасової непрацездатності, тому цей спір є приватно-правовим та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
 
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленійВерховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 553/680/19 (провадження 61-7636св21).
 
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі. Апеляційний суд вказані недоліки суду першої інстанції не усунув, залишивши без змін ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі.
 
За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі..
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.
 
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта