Головуючий суду 1 інстанції - Шубочкіна Т.В.   
                             Доповідач - Луганська В.М. 

Справа № 428/7721/21
Провадження № 22-ц/810/946/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року                                                 м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,
за участю секретаря: Кузьменко А.О.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач - Сєвєродонецька міська військово-цивільної адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку справу
за апеляційною скаргою Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в інтересах якої діє представник Шорохова Юлія Сергіївна
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Шубочкіної Т.В.
за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Розпорядженням в.о. міського голови Сєвєродонецької міської ради № 329 від 02 вересня 2019 року дія контракту була достроково припинена та позивача звільнено з посади. 
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 липня 2020 року вищезазначене розпорядження визнано протиправним та скасовано, позивача поновлено на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2019 року по 30 червня 2020 року включно. 

Розпорядженням керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації від від 15 липня 2021 року № 1238 ОСОБА_1 пунктом 1 поновлено на посаді директора Сєвєродонецького дитячо-юнацького комплексу «Юність» з 03 вересня 2019 року по 20 грудня 2019 року (дата закінчення строку дії контракту).
Відповідно до ст.236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Розрахунковим періодом є період вимушеного прогулу, який триває з 02.07.2020 року ао 14.07.2021 року.
Під час розглялу справи №428/11329/19 було встановлено, що середньденна заробітна плата позивача становила 532, 04 грн.
Розмір середнього заробітку позивача за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02 липня 2020 року по 14 липня 2021 року включно становить 137798,36 грн. 
Просила стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 липня 2020 року по справі № 428/11329/19, за період з 02 липня 2020 року 14 липня 2021 року включно в розмірі 137798,36 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, задоволено. 
Стягнуто з Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.07.2020 у справі №428/11329/19, а саме за період з 02.07.2020 по 14.07.2021 у загальному розмірі 137798,36 грн, визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Не погодившись з вказаним рішенням, Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2021 року, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що при підписанні контракту сторони узгодили строк дії контракту, а саме з 21 грудня 2018 року по 20 грудня 2019 року, тож з 21 грудня 2019 року перебування позивача на роботі стало неможливим, а відтак відсутні будь-які підстави для стягнення за ст. 236 КЗпП України середнього заробітку через відсутність такого елемента як «вимушений прогул». 
Скаржник зазначає, що лише 20 травня 2021 року ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області було замінено у виконавчому провадженні № 62543550 з примусового виконання виконавчого листа № 428/11329/19, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, сторону виконавчого провадження Сєвєродонецьку міську раду на її правонаступника Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області. 
Оскільки на день ухвалення рішення у справі № 428/11329/19 строк дії контракту сплинув 20 грудня 2019 року, поновлення на посаді директора позивача є неможливим. При цьому рішення суду не містить жодного застереження щодо пролонгації чи поновлення дії контракту від 21 грудня 2018 року. Поновлення позивача на роботі після закінчення строку контракту є неможливим. Судом не враховано правові висновки Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 572/966/18.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, просить залишити її без задоволення, рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, вислухав учасників справи дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 липня 2020 року було виконано лише 15 липня 2021 року. Розрахунковим періодом є період вимушеного прогулу з 02 липня 2020 року по 14 липня 2021 року, середньоденна заробітна плата позивача складає 532,04 грн. Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 137798, 36 грн.

Колегія суддів ввжає, що такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором є таким самим, як і за безстроковим, але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений, зокрема, у наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.
Підставами припинення трудового договору, зокрема, є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України).
Закінчення строку трудового договору є самостійною підставою для його припинення за пунктом 2 статті 36 КЗпП, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх розірвання.
З цієї підстави припиняються строкові трудові договори, контракти та трудові договори, укладені на час виконання певної роботи, а також трудові договори тимчасових працівників після закінчення тимчасової роботи і сезонних працівників - після закінчення сезону.
Звільнення у зв`язку із завершенням дії контракту, по суті, не є розірванням трудового контракту, а є припиненням контракту у зв`язку із закінченням строку його дії.
Закінчення терміну дії контракту і видання у зв`язку із цим наказу про звільнення не є ініціативою про розірвання трудового договору, а лише доводить відсутність ініціативи переукласти або продовжити трудовий контракт, тобто відсутність ініціативи встановити трудові відносини.
Судом встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 липня 2020 року у справі №428/11329/19, визнано незаконними та скасовано розпорядження міського голови №28 від 17.01.2019 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до директора комплексної позашкільної навчально-виховної установи Сєвєродонецький дитячо-юнацький Комплекс Юність ОСОБА_1 та розпорядження виконуючого обов`язки міського голови Сєвєродонецької міської ради від № 329 від 02.09.2019 року Про дострокове припинення контракту з директором Комплексної позашкільної навчально-виховної установи Сєвєродонецький дитячо-юнацький комплекс Юність ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Комплексній позашкільній навчально-виховній установі Сєвєродонецький дитячо-юнацький комплекс Юність на посаді директора.
Стягнуто з Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2019 року по 30.06.2020 року, включно, в сумі 10960, 24 грн.
Згідно вказаного рішення 21.12.2018 року Сєвєродонецька міська рада Луганської області уклала з ОСОБА_1 контракт про призначення її на посаду директора Комплексної позашкільної навчально-виховної установи «Сєвєродонецький дитячо-юнацький комплекс «Юність» на період з 21.12.2018 року по 20.12.2019 року. 
Згідно Розпорядження керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації №1238 від 15.07.2021 року , ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Сєвєродонецького дитячо-юнацького комплексу Юність з 03 вересня 2019 року по 20 грудня 2019 року (дата закінчення строку дії контракту).
Відповідно до п.2 вказаного розпорядження вважати ОСОБА_1 звільненою 20.12.2019 року з посади директора Сєвєродонецького дитячо-юнацького комплексу «Юність», а контракт від 21.12.2018 року припинений 20.12.2019 року відповідно до п.2 ст.36 КзпП України у звязку з закінченням строку дії контракту.
На підставі вказаного наказу розпорядження відповідач виплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 липня 2020 року в сумі 109600, 24 грн, визначений без утримання податків та обов`язкових платежів та судові витрати в сумі 1536, 80 грн.
Тобто, відповідач здійснив виплату середнього заробітку позивачу з 03 вересня 2019 року по 30 червня 2020 року, ця обставина не заперечується представником позивача.
Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація (правонаступником якої є Сєвєродонецька міська військово - цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області) здійснила всі належні ОСОБА_1   виплати за вказаний період, а тому у суду були відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час невиконання судового рішення.
Оскільки ОСОБА_1 була звільнена у зв`язку із закінченням строку контракту 20 грудня 2019 року, у суду були відсутні підстави для стягнення середнього заробітку згідно ст. 236 КЗпП України за період з 02 липня 2020 року по 14 липня 2021 року.
Видання Сєвєродонецькою міською військово-цивільною адміністрацією розпорядження про поновлення позивач на роботі позивача 15 липня 2021 року не є підставою для нарахування середнього заробітку ОСОБА_1 по день видання наказу відповідно до положень ст. 236 КзпП України, оскільки позивач працював на посаді директора Комплексної позашкільної навчально-виховної установи «Сєвєродонецький дитячо-юнацький комплекс «Юність» за контрактом, який діяв до 20 грудня 2019 року. 
На підставі викладеного, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2021 року відповідно до вимог пп.1, 4 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачу. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 1377, 98 грн. Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 при зверненні до суду не сплачувала судовий збір, посилаючись у позовній заяві на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
       Однак,  пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року справа № 910/4518/16. Тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1377, 98 грн.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з позивача на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної с карги у розмірі 2066, 98 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про стягнення середнього заробітку за час виконання рішення суду відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби народів, 32 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2066, 98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1377, 98 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови 22 грудня 2021 року.

Головуючий                                                В.М. Луганська

Судді                                                        М.В. Назарова

                                                               В.В. Кострицький