ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 лютого 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/8037/21
провадження № 22-ц/4809/200/22 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Єльнікова Наталія Олександрівна на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року, у складі головуючого судді Мохонько В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючі із дня звернення із заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 – повноліття доньки ОСОБА_5 та до ІНФОРМАЦІЯ_4 – повноліття сина ОСОБА_6 (а.с.1-3).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за вказаною заявою (а.с. 19-20).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Єльнікова Н.О. просить скасувати вказану ухвалу, з підстав порушення судом норм процесуального та матеріального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказала, що суд першої інстанції не обґрунтував підстави відмови у видачі судового наказу, а лише обмежився цитуванням норм процесуального права (а.с.22-23).
Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею одночасно заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, та про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму одночасно на утримання двох неповнолітніх дітей, а в подальшому в тому розмірі на утримання однієї неповнолітньої дитини, що не відповідає положенням ч. 1 ст. 161, ст.163 ЦПК України.
Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи.
Звернувшись із заявою ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючі із дня звернення із заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 – повноліття доньки ОСОБА_5 та до ІНФОРМАЦІЯ_4 – повноліття сина ОСОБА_6 (а.с.1-3).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:
1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;
2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;
3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;
7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені статтею 163 ЦПК України. 
Згідно п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
Вбачається, що заявником фактично заявлено вимогу, яка не передбачена ст. 161 ЦПК України, оскільки просить одночасно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, та у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Пункт 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачає видачу судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розглядаючи подану заяву, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у видачі судового наказу, оскільки ОСОБА_1 не заявлено вимогу, яка передбачена ст. 161 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції не вмотивована, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції зазначені підстави для відмови у видачі судового наказу, а саме: заявлення вимог, які не відповідають ст. 161 ЦПК України.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                                                                           

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Єльнікова Наталія Олександрівна - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                              О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                               Л.М. Дьомич 

О.А. Письменний