ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 3-469/11	Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М. 	
Провадження № 33/817/100/22 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.3 ст.121   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Дейнеки В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2011 року, - 
ВСТАНОВИЛА:

25 травня 2011 року суддею Бережанського районного суду Тернопільської області винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами строком три місяці.
Як визнав доведеним суд, ОСОБА_1 12 березня 2011 року о 16 год. 15 хв. в с.Бочківці керував автомобілем марки "DAF-45", д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на задню вісь установлено шини з різними малюнком протекторів, чим порушив п.31.4 ПДР, і тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.
       На вказану постанову суду 19 січня 2022 року адвокат Дейнека В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження закрити.
Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважаю, апелянту слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бережанського районного суду від 25 травня 2011 року та повернути скаргу з таких підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається, апеляційну скаргу адвокат Дейнека В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав після закінчення строку апеляційного оскарження, а саме, більше як через десять років. В обґрунтування причин пропуску строку адвокат зазначив, що оскаржувану постанову отримав 14.01.2022 року, тому вважає, що строк на оскарження даної постанови ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин. 
Однак, зазначені причини не можуть бути визнані поважними, оскільки звернення до адвоката відбулося після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження та поважних причин десятирічного періоду пропуску строку апелянт не навів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
За таких обставин, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Оскільки наведені підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 25.05.2011 року слід відмовити.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
                                ПОСТАНОВИЛА:
       Відмовити адвокату Дейнеці В.М. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2011 року відносно ОСОБА_1 та повернути йому апеляційну скаргу разом з додатками. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя