Справа № 991/3620/21
Провадження 1-кп/991/25/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
27 жовтня 2021 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання ОСОБА_4 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 
представника потерпілого Служби зовнішньої розвідки ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 
його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 18.10.2016 р. за № 52016000000000372 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іноземцево Ставропольського краю, Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.
27.10.2021 р. до Вищого антикорупційного суду через канцелярію надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 .
У своїй заяві захисник ОСОБА_8 стверджує, що, на його думку: 1) прокурор ОСОБА_5 надав інтерв`ю для ЗМІ, під час якого здійснив розголошення відомостей, що становлять таємницю досудового розслідування цього кримінального провадження, а також відомостей, що становлять державну таємницю, у зв`язку із чим, за вказаними фактами ДБР було відкрито кримінальні провадження; 2) прокурором вчинено бездіяльність щодо нерозгляду під час досудового розслідування клопотань ОСОБА_7 щодо закриття цього кримінального провадження; 3) прокурором та детективом НАБУ було сфальсифіковано докази винуватості ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих йому правопорушень.
У судовому засіданні захисники та обвинувачений підтримали заявлений відвід. Захисник ОСОБА_9 просив суд долучити до заяви про відвід надані ним у судовому засіданні документи.
Представник потерпілого СЗРУ проти задоволення відводу заперечувала, вказала, що всі доводи сторони захисту зводяться до їх незгоди із здійсненням прокурором своїх повноважень.
Прокурор проти задоволення відводу заперечував, наголосивши на відсутності доказів його упередженості. Зазначив, що жодних інтерв`ю для ЗМІ він не надавав, та жодних відомостей стосовно цього кримінального провадження не розголошував, уважав, що вказана заява є зловживанням правом сторони захисту на відвід, і є по суті незгодою зі способом здійснення прокурором його повноважень у цій справі, що, на його думку, не може бути підставою для відводу. Щодо відкритих ДБР кримінальних проваджень за фактами звернень сторони захисту, повідомив, що жодних процесуальних рішень по вказаним кримінальним провадженням відносно нього уповноваженими особами ДБР прийнято не було, підозрюваним у цих кримінальних провадженнях він не є, в одному із вказаних кримінальних проваджень він допитувався як свідок.
Відповідно до ст. 77 КПК, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Дослідивши зміст заяви про відвід, заслухавши доводи сторін, суд доходить висновку про необґрунтованість зазначеного відводу, з огляду на те, що захисником не надано конкретних доказів упередженості прокурора. 
Відносно надання інтерв`ю прокурором для ЗМІ, захисник вказав у заяві посилання на веб адресу в мережі Інтернет, де розміщена відповідна стаття, примірник статті суду не надав, та не вказав чим саме така стаття свідчить про упередженість прокурора.
Так, відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. 
Відповідно до положень ст. 222 КПК, відомості досудового розслідування можуть бути розголошені з дозволу прокурора в тому обсязі, в якому він визнає це за можливе.
Заявником не наведено доводів, чому він уважає, що відповідну інформацію розмістив саме прокурор.
Суд також зауважує, що з`ясування судом обставин розміщення відповідної статті в ЗМІ – не є завданням суду при вирішенні питання про відвід.
В обгрунтування свого клопотання в частині бездіяльності прокурора щодо нерозгляду клопотань під час досудового розслідування, захисник посилається на ухвалу від 27.05.2020 р., однак, суду для огляду вона надана не була та до клопотання не долучена.
У ст. 77 КПК законодавцем вказано виключні підстави для відводу прокурора. Так, невиконання прокурором вимог ст. 220 КПК під час досудового розслідування, на думку суду, не свідчить про упередженість прокурора.
Суд також указує на те, що будь-які скарги на рішення, дії або бездіяльність прокурора під час проведення досудового розслідування не є підставами для заявлення відводу прокурора та мають розглядатися в окремому порядку згідно з правилами статей 314-316 КПК.
Відповідно до ст. 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. 
Установлення прокурором фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення є виключними дискреційними повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні, а незгода сторони захисту з ними не є підставою для відводу.
Не свідчать про упередженість прокурора і досліджені судом процесуальні документи, які були надані стороною захисту в обгрунтування заяви про відвід та долучені за клопотанням захисника ОСОБА_9 , зокрема, заяви про вчинення кримінальних правопорушень та скарги, квитанції, ухвали слідчого судді, лист, витяги з ЄРДР, повідомлення про початок досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 77, 80, 81, 110, 372 КПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 18.10.2016 р. за № 52016000000000372 – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3