Ухвала
01 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 338/431/18
провадження № 51 – 786 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року,  
встановив:
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_4 не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та вважає їх незаконними у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, однак не вказує у чому конкретно з огляду на положення статей 412-414 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанції, та належним чином не обґрунтовує своїх доводів у цій частині.
При цьому, доводи касаційної скарги захисника зводяться до заперечень правильності встановлення місцевим судом фактичних обставин справи; неповноти досудового розслідування, незгоди з наданою судом першої інстанцій оцінкою доказів, яким захисник дає власну оцінку. Таким чином, скаржник у касаційній скарзі переважно посилається на порушення, передбачені статтями 410 та 411 КПК, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Проте не наділений повноваженнями одночасно змінити вирок місцевого суду та скасувати ухвалу апеляційного суду.
За положеннями ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги долучаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Зазначену вимогу захисником не виконано. До касаційної скарги додано лише три її примірники без додатків. В той же час, зі змісту долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що наданої кількості примірників недостатньо для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (ще є захисник, прокурор, три засуджених, два потерпілих).
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_8                                            ОСОБА_2                                    ОСОБА_3