ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/22343/21	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 33/817/159/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року, 
в с т а н о в и в:

       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 27.11.2021 року о 20 год. 25 хв., в м. Тернополі по вул. Протасевича, 4 керував транспортним засобом "Renault", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу, газоаналізатора Alcotest 7510 OLM ARMF-0310 (повірка дійсна до 27.09.2022 року) та огляду в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

       В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що вказана постанова суду підлягає до часткового скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. 
       Стверджує, що підставою для скасування постанови суду є недоведеність управлінням патрульної поліції в Тернопільській області порушення апелянтом Правил дорожнього руху. 
       Зазначає про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення рапорту працівника поліції, де вказано різні дати та прізвище осіб, які порушили правила дорожнього руху.
       На думку апелянта, незаконними діями працівників поліції йому завдано матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на отримання правової допомоги та моральних страждань, пов`язаних із протиправністю дій щодо нього.
       Посилаючись на приписи Цивільного кодексу України та Бюджетного кодексу України, визначає суму матеріальних та моральних збитків, які повинні підлягають стягненню в його користь, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

       Апелянт ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про наявність поважних причини його неявки, у зв`язку з чим, відповідно до ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала скаргу. 

       Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258476 від 27.11.2021 року о 20 год. 25 хв., в м. Тернополі по вул. Протасевича, 4 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault" номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. А саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу, газоаналізатора Alcotest 7510 OLM ARMF-0310 (повірка дійсна до 27.09.2022 року) та огляду в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Так, матеріалами відеозапису підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано водієві автомобіля "Renault", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки траспортного засобу, від чого останній відмовився, а також пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився. 
       Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.
       Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами наявними у матеріалах справи, які були предметом розгляду у суді першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується, а саме:
       -матеріалами відеофіксації з нагрудних камер поліцейського № ВО-00056;
       -свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alkoster 7510 ARMF-0310, чинне до 27.09.2022 року;
       -направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2021 року, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 
       -постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5082434 від 27.11.2021 року, якою засвідчено факт вчинення порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , що було причиною зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.;
       -довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 29.11.2021 року, про те, що ОСОБА_1 тримав посвідчення водії.

       Невідповідність рапорту працівника поліції відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258476 від 27.11.2021 року, на що звертає увагу апелянт, на думку суду, не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки інформація наведена у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується іншими доказами у справі, які отримали належну правову оцінку. 

       Твердження апелянта про те, що підставою для скасування постанови суду є недоведеність управлінням патрульної поліції в Тернопільській області порушення апелянтом Правил дорожнього руху сторони апеляційний суд вважає безпідставними та надуманими, які є виключно суб`єктивною оцінкою апелянта, носять декларативний характер і спростовуються матеріалами провадження, які були оцінені судом в аспекті приписів ст.ст.251, 252 КупАП.

       Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що поставлені ОСОБА_1 питання, наведені в апеляційній скарзі, які стосуються заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, не відносяться до компетенції апеляційного суду щодо перегляду в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в порядку ст.294 КУпАП.

       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя