УХВАЛА
14 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 456/3119/19
провадження № 51-1075ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані вище судові рішення щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, 
що касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 вказаного Кодексу касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк 
з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність 
і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Оскаржена ухвала Львівського апеляційного суду постановлена 03 грудня 2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року. Вказані вище судові рішення в касаційному порядку оскаржені засудженим ОСОБА_4 23 березня 2022 року, що вбачається з відомостей про дату оформлення листа, розташованих на конверті, тобто через 3 місяці та 20 днів з дня постановлення ухвали апеляційного суду.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року, яке обґрунтовано тим, що 03 грудня 2021 року було оголошено резолютивну частину ухвали, а повний текст засудженим було отримано лише 06 січня 2022 року. Таким чином, з огляду на вказані вище обставини, а також факту введення правового режиму воєнного стану, засуджений вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та просить його поновити.
Твердження засудженого про необхідність відрахування строку на касаційне оскарження з моменту отримання ним копії саме повного тексту судового рішення не ґрунтується на нормах процесуального закону, з огляду на приписи ч. 2 ст. 426 КПК, а також постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (по справі № 461/1434/18).
Вимога засудженого про поновлення процесуального строку з урахуванням введеного в Україні правового режиму воєнного стану є формальною та не містить обґрунтування причин, які були би непереборними та пов`язаними з такими обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду шляхом направлення відповідних матеріалів з поштового відділення міста Дніпро, оскаржуючи при цьому судові рішення постановлені судами, які знаходяться на території Львівської області, де окупаційних дій не відбувалось.
З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що у змісті клопотання про поновлення процесуального строку відсутні переконливі доводи щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, та суд касаційної інстанції за заявою засудженого не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року щодо нього.
Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                   ОСОБА_3