ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/251/22 Справа № 199/3597/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в “Левіт комплекс” охоронцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
       за участю:
       особи, яка притягається 
       до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 ,
               адвоката                                                        Гармидера А.А.,

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
05 січня 2022 року особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до місцевого суду подано апеляційну скаргу на вказану постанову судді з клопотанням про поновлення йому строку на оскарження.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що про судове засідання, призначене на 17.08.2021 року, ні він, ні його захисник не були повідомлені належним чином, розгляд справи відбувся без їх участі. Лише 29.12.2021 року ОСОБА_1 отримав належним чином засвідчену копію постанови щодо нього, у зв`язку з чим вважає, що існують обґрунтовані підстави для поновлення строку.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника — адвоката Гармидера А.А., перевіривши доводи клопотання в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
За матеріалами справи оскаржувана постанова суду винесена 17 серпня 2021 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
11.10.2021 року адвокат Гармидер А.А. який діє згідно з договором про надання правової допомоги від 15.06.2021 року в інтересах ОСОБА_1 , на підставі свого клопотання ознайомився з матеріалами цієї справи, отримав її фотокопії, в тому числі, і оскарженої постанови, що свідчить про те, що і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  також отримав і ознайомлений з оскаржуваною постановою саме 11.10.20021 року, що спростовує ствердження ОСОБА_1 про отримання ним первинно копії цієї постанови тільки 29.12.2021 року.
Отже за встановлених наведених обставин перебіг строку права ОСОБА_1 на оскарження слід рахувати саме з 11.10.2021 року. Однак апеляційну скаргу останній надав згідно поштового штампу на конверті 05.01.2022 року, тобто майже через три місяці.
Навіть, якщо врахувати наявність постанови Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2021 року (провадження № 33/803/1763/21), якою було раніше вже відмовлено адвокату Гармидер А.А. у поновленні йому пропущеного строку на апеляційне оскарження цієї ж постанови суду від 17 серпня 2021 року, зважаю на те, що і у даному випадку адвокат був присутнім під час розгляду вищезазначеного клопотання в суді апеляційної інстанції, проте звернення до суду з апеляцією вже за підписом ОСОБА_1 відбулося також поза межами строку визначеного вказаною вище нормою закону.
Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 , з моменту отримання копії постанови, а саме з 11.10.2021 року не наведено досить переконливих об`єктивних і обґрунтованих обставин, які б перешкодили йому скористатися своїм правом на подання апеляції в межах вищезазначеного законом строку.
Також при вирішенні даного питання, зважаю на те, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 уклав договір з адвокатом для захисту його в суді під час розгляду адміністративної справи, його адвокат активно подавав до місцевого суду клопотання, які суддею були розглянуті, наслідком чого розгляд справи неодноразово переносився на іншу дату. ОСОБА_1 кожен раз повідомлявся про дату та час судових засідань районного суду, в розумні інтервалу часу він не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, що може свідчити про втрату його інтересу до результату розгляду цієї справи.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, зважаю на рішення Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
З огляду на викладене, вважаю необхідним в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду  м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року — відмовити. 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко