Ухвала
10 січня 2022 року
м. Київ
справа № 522/13316/18
провадження № 61-20770ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Волкановим Євгеном Васильовичем, на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про зобов`язання привести нежитлове приміщення в первісний стан,
ВСТАНОВИВ:
В липні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили зобов`язати відповідачів власними силами і за свій рахунок відновити нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , згідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» станом на 09 лютого 2006 року. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року  позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 власними силами і за свій рахунок привести в первісний стан нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , згідно до технічного паспорту виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» станом на 09 лютого 2006 року, шляхом відновлення віконного прорізу, замість улаштованого дверного прорізу в кімнаті № 5, площею 10,3 кв.м.
В іншій частині позову було відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 оскаржили його в апеляційному порядку.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року скасовано.
Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.
Зобов`язано ОСОБА_5 , ОСОБА_1 власними силами і за свій рахунок відновити нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , згідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» станом на 09 лютого 2006 року.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У грудні 2021 року  ОСОБА_1 , через свого адвоката Волканова Є. В., звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише 
за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову 
в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб.
Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 
2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 
4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Предметом позову в цій справі є зобов`язання привести нежитлове приміщення в первісний стан.
Справа № 522/13316/18 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.
Зазначення у постанові Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_6 подала касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про зупинення виконання судового рішення.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану адвокатом Волкановим Євгеном Васильовичем, на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про зобов`язання привести нежитлове приміщення в первісний стан.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська    С. Ю. Бурлаков   В. М. Коротун