Постанова
іменем України 
16 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 186/427/20
провадження № 51-2788км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 1 березня 2021 року щодо  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Бодайбинського району Іркутської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , такого, що перебуває на обліку з 2016 року в лікаря-психіатра, раніше не судимого,
 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 297 Кримінального кодексу України (далі – КК).
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 297 КК, було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат у справі.
 
Як установлено судом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зневажання пам`яті про померлих, демонстрування свого негативного ставлення до суспільних принципів, ОСОБА_7 28 грудня 2019 року приблизно об 11:00 на території міського кладовища на вул. Чайковського у м. Першотравенську, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції, релігійні положення щодо поховання померлих і вияву поваги до пам`яті покійних, здійснив наругу над могилою, а саме: підійшов до місця поховання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – 26.07.1994 рр.; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – 28.07.1994 рр.; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – 29.07.1994 рр., нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, почав кричати, виражатись у бік померлих нецензурною лайкою, кидати каміння в надмогильну споруду, а саме в спільний для вищевказаних померлих пам`ятник, після чого демонтував цей пам`ятник ударами ноги, від чого споруда упала на землю. Потім ОСОБА_7 пішов у невідомому напрямку.
 
Дії ОСОБА_7 за поданим до суду клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру кваліфіковані за ч. 1 ст. 297 КК як наруга над могилою.
 
Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 48 КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» від 5 березня 2020 року ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння і на час проведення експертизи страждав на хронічне психічне захворювання. Зазначене захворювання позбавляло ОСОБА_7 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_7 на момент проведення експертизи також не міг усвідомлювати своїх дій (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
 
З урахуванням наведеного суд першої інстанції, керуючись статтями 93, 94 КК, встановивши, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість призначення покарання, а даних про його видужання від психічної хвороби або про зміни у стані його здоров`я після вчинення діяння до суду сторонами кримінального провадження не надано, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе або інших осіб, рекомендації експертів, дійшов висновку про застосування до ОСОБА_7 примусових  заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 1 березня 2021 року ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінив, виключив із мотивувальної частини посилання на спрямованість умислу, мети і мотиву дій ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК. В іншій частині ухвалу щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
 
На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 52 та ст. 507 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) здійснив апеляційний розгляд без участі захисника, участь якого у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковою. Прокурор також вказує на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції був відсутній і сам ОСОБА_7 .

 
Позиції учасників судового провадження
 
Прокурор підтримала касаційну скаргу, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Захисник ОСОБА_6 при розгляді касаційної скарги прокурора покладається на розсуд суду.
 
Мотиви Суду
 
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
 
Порушення вимог КПК, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення. 
 
За правилами ст. 506 КПК особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника. 
 
Згідно з вимогами ст. 507 КПК у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру участь захисника є обов`язковою.
 
Норма закону, зазначена у ст. 507 КПК, є імперативною, а тому суд апеляційної інстанції не мав права здійснювати судовий розгляд за відсутності захисника, навіть за наявності його клопотання про це.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції допустив суперечності, зазначивши в своєму рішенні, що апеляційний розгляд матеріалів провадження відбувся у присутності ОСОБА_7 , проте, як убачається із журналу та звукозапису судового засідання від 1 березня 2021 року, розгляд провадження судом апеляційної інстанції здійснювався без участі ОСОБА_7 . 
 
Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив вимоги статей 506, 507 КПК та, провівши судовий розгляд без участі захисника особи, стосовно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, позбавив можливості цю особу реалізувати надані їй процесуальним законом права шляхом здійснення їх через уповноважених на це осіб, тобто допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалитизаконне й обґрунтоване судове рішення. Зазначені обставини відповідно до частин 1, 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставами для скасування судового рішення та призначення нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.
 
З огляду на викладене касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню. 
 
Керуючись статтями 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
 
ухвалив: 
 
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 1 березня 2021 року щодо  ОСОБА_7 скасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                       ОСОБА_3