Єдиний унікальний номер 233/1112/21 
Номер провадження 22-ц/804/77/22        

Номер провадження 22-ц/804/77/21                                                                                Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем    України

04 січня 2022 року     Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді:              Корчистої О.І.
суддів:       Новікової Г.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря             Гладуха О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №233/1112/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Комунтранс» Костянтинівської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчини певні дії,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року,

                                                        встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчини певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків з прибирання і вивозу твердих побутових відходів, ним 01 серпня 2002 року були, після попередньої письмової заяви на адресу відповідача і окремо в Костянтинівську міську раду, припинені фактичні (при відсутності письмового договору) правовідносини з МКП «Комунтранс».
Нарахування плати за послуги, яких він не потребує і якими не користувався, продовжувалися і тому, 01 червня 2006 року він звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними і відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2006 року у справі № 2-963/2006 дії Костянтинівського державного міського комунального підприємства «Комунтранс» щодо розірвання договору про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів та нарахування плати за надання цих послуг визнані неправомірними. Рішення суду сторонами не оскаржено, набрало законної сили і має тлумачитися тільки як визнання його права на відмову від договору (фактичних правовідносин) про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів. А моральну шкоду в розмірі аж 300 гривень відповідач відшкодував через 11 років, що свідчить тільки про необхідність встановлення для цього відповідача порядку та строку виконання судового рішення.
За період з червня 2006 року до травня 2020 року відповідач ніколи не повідомляв його про необхідність сплачувати за послуги з прибирання твердих побутових відходів, і він був впевнений про відсутність будь-яких правовідносин з відповідачем.
Приблизно в 2010 році поштове відділення № 6 міста Костянтинівки, де він сплачує житлово - комунальні послуги, проінформувало його про появу в якомусь йому невідомому реєстрі знову його заборгованості за нібито надані послуги з прибирання твердих побутових відходів. Після його повторного письмового звернення до Костянтинівської міської ради надумана заборгованість з реєстру зникла.
29 травня 2020 року він знайшов у своїй поштовій скрині письмове повідомлення на свою адресу з МКП «Комунтранс» про необхідність сплатити 122,20 гривень за прибирання твердих побутових відходів, був здивований, бо він з 2002 року не виставляв відходи на вулицю для вивозу відповідачем і ці обставини підтверджені рішенням суду по справі № 2-953/2006 та довідки відповідача № 642 від 21 грудня 2016, спрямованої на адресу УСЗН.
30 травня 2020 року в поштовому відділенні №6 на його прохання йому повідомили, що згідно із реєстром його заборгованість за прибирання твердих побутових відходів становить 425,28 гривень. Він був дуже здивований та зрозумів, що його чекає тривала боротьба за свої права і понесені матеріальні збитки і моральну шкоду.
З 16 вересня 2015 року він перебуває, як отримувач субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради. Він письмово повідомив УСЗН про відсутність правовідносин з МКП «Комунтранс» з прибирання твердих побутових відходів і 17 січня 2017 року отримав поштою листа з УСЗН за вих. № 01-20-10706-11 від 24.12.2016 такого змісту: «На підставі довідки ГМКП «Комунтранс» від 21.12.2016 № 642 Вам була перерахована субсидія за прибирання відходів, оскільки Ваша адреса не обслуговується ГМКП «Комунтранс». Такі попередження він направляв до УСЗН щороку.
Йому ніколи, ніхто і ніяким способом не пропонував укласти письмовий договір про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів, в яких його сім`я у складі двох чоловік не має потреби. Продуктові відходи забирає його сусід ОСОБА_3 протягом більше 15 років. Залишки твердих побутових відходів використовує для додаткового обігріву житлового будинку в осінньо-зимово-весняний період року. Тобто він не порушує діючого законодавства України, постанову КМУ № 1070 від 10.12.2008 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», рішення виконкому Костянтинівської міської ради № 511 від 16.11.2011 «О санитарной очистке г. Костантиновка», і здійснює постійний догляд і підтримує належний санітарний стан ділянки і прилеглої дворової території.
На свою заяву в МКП «Комунтранс» за вх. № 33/01 від 09 червня 2020, він 12 червня 2020 року отримав від відповідача роз`яснення з додатком витягу з його особового рахунку НОМЕР_1 про заборгованість за послуги з прибирання твердих побутових відходів в розмірі 604,20 гривень за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2020 року.
Усвідомлюючи, що МКП «Комунтранс» фактично не виконує рішення суду від 03 серпня 2006 по справі № 2-953/2006 і без його відома, без укладення з ним письмового договору про надання послуг, при відсутності фактичних правовідносин з відповідачем, призначив йому особовий рахунок споживача послуг з прибирання твердих побутових відходів, з внесенням його реквізитів в реєстр споживачів, він 19 серпня 2020 року звернувся до суду з позовом про порушення відповідачем прав споживачів.
21 серпня 2020 року він отримав письмове повідомлення із МКП «Комунтранс» про необхідність сплатити за липень 2020 року 29,76 гривень за послуги з прибирання твердих побутових відходів.
В своїх позовних вимогах він просив суд визнати дії відповідача про нарахування його заборгованості за ненадані послуги протиправними, анулювати, як необґрунтовано нараховані, всі суми його заборгованості, визнати з 01.08.2002 відсутність його правовідносин з МКП «Комунтранс» з негайним винятком його реквізитів споживача послуг з реєстру з прибирання твердих побутових відходів. Стягнути з відповідача на його користь один мільйон гривень в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Встановити для МКП «Комунтранс» порядок і строк виконання судового рішення.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2020 по справі № 233/3734/20, яке постановою Донецького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року залишено без змін, в задоволенні його позовних вимог до  МКП «Комунтранс» відмовлено, але, при цьому, у постанові апеляційного суду звернуто увагу  на наявність особового рахунку.
Оскільки після ухвалення зазначених рішень суду і до теперішнього часу його права продовжують порушуватись відповідачем, просив:
1. визнати дії відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними;
2. визнати його право на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг;
3. признати відсутність його правовідносин (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і вивозу побутових відходів (рідких і твердих);
4. зобов`язати відповідача виключити його реквізити з реєстру споживачів послуг з прибирання та вивозу твердих побутових відходів з одночасним ліквідуванням раніше призначеного рахунку, про що повідомити його письмово;
5. стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди;
6. постановити окрему ухвалу на адресу Костянтинівської міської ради про умисне порушення діючого законодавства відповідачем;
7. встановити для відповідача порядок і строк виконання судового рішення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради  про порушення прав споживачів задоволено частково. 
Зобов`язано МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради закритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2021 року   доповнено після абзацу третього резолютивної частини рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року  у цивільній справі 233/1112/21 за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Комунтранс» Костянтинівської міської ради  про порушення прав споживачів, абзацом четвертим такого змісту: «Стягнуто з Міського комунального підприємства «Комунтранс» Костянтинівської міської ради судовий збір у розмірі 908 гривень на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень». У зв`язку з чим, абз. 4-6 резолютивної частини рішення вважати абз. 5-7.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року  та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він, розуміє зміст статті 40 ЦПК України з юридичної точки зору, але йому не зрозуміло з точки зору етики підстави для розгляду суддею Каліуш О.В. зазначеної цивільної справи, оскільки постановою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року було скасовано ухвалу судді першої інстанції Каліуш О.В. від 18 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі в частині його позовних вимог і направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі. Тому, суддя Каліуш О.В. не мала права приймати повторно учать в розгляді справи.
Також зазначає, що висновки суду першої інстанції про часткове задоволення його позовних не відповідають вимогам закону, а його позовні вимоги підлягали задоволенню у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити. Також пояснив, що заявлені ним позовні вимоги стосуються періоду вже після ухвалення попередніх рішень судів.
В судове засідання апеляційного суду представник відповідача МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .
Відповідач МКП «Комунтранс» надає послуги з вивезення твердих побутових відходів на території міста Костянтинівка Донецької області.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2006 року в цивільній справі № 2-953/2006 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного міського комунального підприємства «Комунтранс» про відшкодування моральної шкоди, встановлені такі обставини. ОСОБА_1 мешкає в приватному секторі в АДРЕСА_1 і до лютого 2002 року користувався послугами відповідача з прибирання побутових відходів, і ці послуги щомісячно і своєчасно сплачував. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував графік прибирання побутових відходів та ці послуги надавав своєчасно та неякісно, ОСОБА_1 вирішив відмовитися від цих послуг, про що письмово повідомив відповідача, перестав сплачувати за ці послуги і просив розірвати договір щодо надання цих послуг, якщо такий існує. 
Також судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем договору на надання послуг з прибирання побутових відходів укладено не було і між ними склалися правовідносини, з яких відповідач надає цей вид послуг, а позивач - сплачує за їх надання. Своєю письмовою заявою на ім`я відповідача в лютому 2002 року позивач ці правовідносини припинив і з того часу й дотепер він відходи не виставляє і послугами відповідача не користується, але відповідач продовжував нараховувати плату за надання цих послуг. 
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2006 року дії Костянтинівського міського комунального підприємства «Комунтранс» щодо розірвання договору про надання послуг з прибирання побутових відходів та нарахування плати за надання цих послуг були визнані неправомірними. Рішення суду набрало законної сили 15 серпня 2006 року. (а.с. 7-9)
З часу набрання судовим рішення № 2-953/2006 законної сили і до січня 2018 року, адреса позивача не обслуговувалася відповідачем, позивач послугами відповідача не користувався, плата за послуги з вивезення твердих побутових відходів позивачу не нараховувалася.
Крім цього судом встановлено, що в січні 2018 року позивач ОСОБА_1 був поновлений на абонентському обліку у МКП «Комунтранс». З того часу, позивачу нараховується плата за надання послуг з вивезення твердих особових відходів та на особовому рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я позивача за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість станом на травень 2021 року в загальному розмірі 238,08 гривень (а.с.164-167).
Письмовий договір про надання житлово - комунальних послуг, а саме з вивезення твердих побутових відходів між сторонами не укладався. Позивач не звертався до відповідача із заявою на оформлення/переоформлення особового рахунку, тобто в будь-який спосіб не виявляв бажання користуватися послугами позивача.
Фактичне користування позивачем послугами, які надає відповідач МКП «Комунтранс» останнім не доведене. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно  з частиною  першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я позивача, суд першої інстанції виходив з того, що письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг у вигляді вивезення твердих побутових відходів між сторонами не укладався, позивач ОСОБА_1 до відповідача із заявою на оформлення/переоформлення особового рахунку, поновлення його на абонентському обліку не звертався, бажання користуватись послугами відповідача не виявляв, послуги відповідачем позивачу не надаються, а тому дійшов висновку, що відповідач в односторонньому порядку, в порушення прав позивача відкрив/поновив особовий рахунок на ім`я позивача. Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення в розумінні вимог закону.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, а також наявним в матеріалах справи письмовим доказам та встановленим обставинам.
Так, відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України  права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
У той же час статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".
Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У розумінні норм процесуального права України особа, визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.
Однак, з урахуванням наведених норм не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позовних вимог щодо визнання дій відповідача у вигляді включення домогосподарства позивача та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; визнання за позивачем права на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг, а також щодо визнання відсутності між позивачем та відповідачем правовідносин.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення відповідача з  позовом про стягнення суми заборгованості  з позивача.
Отже, на момент звернення ОСОБА_1 17 березня 2021 року з зазначеним позовом до суду відсутнє право, що підлягає судовому захисту. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року по справі №925/642/19 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року по справі № 916/1415/19.
При цьому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
Позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до відповідача з актом-претензією відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо він вважає, що відповідач порушує його права.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції автоматизованого розподілу справи та розгляду справи суддею, яка не мала на це повноважень, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.3.43. Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 № 25, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.
З матеріалів справи вбачається, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року визначено головуючого суддю (суддя-доповідач) Каліуш О.В. (а.с. 58)
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2021 року у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. (а.с. 77-78)
Постановою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року ухвалу  Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2021 року у справі №233/1112/21 (суддя Каліуш О.В.) скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. (а.с. 111-115)
Протоколом передачі судової справи  раніше визначеному  складу суду від 26 травня 2021 року визначено головуючого суддю (суддя-доповідач) Каліуш О.В. (а.с. 119)
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої  інстанції стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної  інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.  367, 369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                         постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                        

Повний текст постанови складено 10 січня 2022 року.

Головуючий                                                                                                      О.І. Корчиста