ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6832/21	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 
        на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року (суддя Конишева О.В.) у справі №280/6832/21 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                    в с т а н о в и В :
       
ТУ ДСА в Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просило:
визнати неправомірними дії Орджонікідзевського районною сулу м. Запоріжжя щодо відмови від видання наказу про перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 ;
зобов`язати Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя видати наказ про перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 01 по 13 січня 2020 року з утриманням на користь державного бюджету суми зайво виплаченої доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 за вислугу років у вищевказаний період.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020. За результатами проведення ревізії фахівцями Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області, в якому фахівці Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області роблять висновок про те, що з втратою з 01.01.2020 чинності п.23 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 за №1402-VІІІ судді, які не мають повноважень для здійснення правосуддя, з 01.01.2020 втратили право на отримання доплат до посадового окладу. На адресу ТУ ДСА України в Запорізькій області надійшла Вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 за №040808-15/2661-2021 "Про усунення виявлених порушень", в якій вимагається забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів. На виконання Вимоги  ТУ ДСА України в Запорізькій області на адресу 
Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя направлено лист з пропозицією
видати наказ про проведення перерахунку суддівської винагороди судді  Орджонікідзевського  районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 з утриманням зайво виплаченої доплати. Листом позивачу було відмовлено у виданні наказу про перерахунку суддівської винагороди судді Орджонікідзевського  районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1. Дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку суддівської винагороди позивач вважає протиправними. Вказаними діями відповідач перешкоджає позивачу забезпечити виконання ч.10 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 за №1402-VІІІ та створює перешкоди для відшкодування на користь державного бюджету сум зайво виплаченої доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 Позивач просив позовну заяву задовольнити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
За наслідками розгляду справи судом зроблено висновок про те, що вимога ТУ ДСА в Запорізькій області про здійснення перерахунку суддівської винагороди та скасування доплат до посадового окладу судді є неправомірною та такою, що не узгоджується з положеннями законодавства, яким врегульовано порядок та підстави виплати суддівської винагороди. З цього приводу суд зазначив те, що суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу. Такий висновок суд обґрунтував, зокрема, посиланням на рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.
Крім цього, суд зазначив те, що видання/скасування наказів про встановлення доплат суддям належить до виключної компетенції голови місцевого суду, а наявність листа Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області не може бути підставою для покладення ТУ ДСА зобов`язань на голову суду щодо прийняття тих чи інших наказів.
Не погодившись з рішенням суду, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично посилається на те, що вимога органу державного фінансового контролю є обов`язковою для підконтрольної організації, що і стало підставою звернення ТУ ДСА до суду з позовом про видання наказу про перерахунок суддівської винагороду, як способу усунення тих порушень, які вбачає Східний офіс Держаудитслужби в Запорізькій області.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2021 року Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області в період з 25 02 2021 по 25.05.2021 (із зупиненням в період з 15.03.2021 по 17.03.2021, з 22.03.2021 по 18.04.2021, з 29.04.2021 по 11.05.2021 та з 14.05.2021 по 16.05.2021) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020. За результатами проведення ревізії фахівцями Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області від 25.05.2021 за №08.08-20/7 (далі за текстом позовної заяви - Акт), в якому фахівці Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області доходять висновку про те, що з втратою з 01.01.2020 чинності п.23 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 за №1402-VІІІ судді, які не мають повноважень для здійснення правосуддя, з 01.01.2020 втратили право на отримання доплат до посадового окладу. 
12.07.2021 на адресу ТУ ДСА України в Запорізькій області надійшла Вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 за №040808-15/2661-2021 "Про усунення виявлених порушень", в якій  зазначено: "… Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на виконання п.8.17 Плану проведения заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2021 року (в частині інспектувань), проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі по тексту - Управління, ТУ ДСАУ в Запорізькій області) за період з 01.01.2019 по 31.12.2020, в ході якої було встановлено низку порушень, що відображені в акті ревізії від 25.05.2021 №08.08-20/7, який підписаний посадовими особами Територіального управління із запереченнями, висновок на які надіслано листом від 06.07.2021 №040808-15/2574-2021. Під час ревізії встановлено наступні порушення законодавства, які наразі не усунуті: 1.В порушення ч.10 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у 2020 році 18-ти суддям зайво нараховано та виплачено доплат до посадового окладу на суму 1220,99 тис. грн. та зайво сплачено єдиного внеску на суму 160,47 тис. гривень. … На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон), підпункту 9 пункту 4, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, п.46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області вимагає: 1.Розглянути на нараді результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення до відповідальності у порядку, встановленому законодавством, працівників Управління, винних у допущених порушеннях. 2.Забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету за кодом доходів 24060300 "Інші надходження" зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів на загальну суму 1220,99 тис. грн., в тому числі: по Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя - 137,03 тис. грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку, розглянути питання відшкодування з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 Кодексу Законів про працю України. … Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень і недоліків разом із завіреними копіями підтвердних первинних, розпорядчих та інших документів надати управлінню Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до 06.08.2021. Наголошуємо, що відповідно до частини другої ст.15 Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються. У разі неусунення виявлених порушень у встановлений строк, управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області відповідно до норм пунктів 8 та 10 статті 10 Закону має право звернутися до суду …".
На виконання Вимоги Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 за №040808-15/2661-2021 ТУ ДСА України в Запорізькій області на адресу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя направлено лист від 21.07.2021 за №08-04/3107 з пропозицією видати наказ про проведення перерахунку суддівської винагороди судді  Орджонікідзевського  районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 13.01.2020 з утриманням зайво виплаченої доплати. 
29 липня 2021 року на адресу ТУ ДСА України в Запорізькій області надійшов лист Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за №01-29/732/2021 в якому судом відмовлено у виданні наказу про перерахунку суддівської винагороди судді Орджонікідзевського  районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 . Зокрема зазначено, що доплати здійснювалися на підставі ст.24 Закону України " Про судоустрій та статус суддів", крім того накази (від 11.12.2018 №35ос  та від 26.09.2019 №27-ос) якими встановлювалися доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 не скасовані, а повноваження для прийняття наказів щодо утримання таких доплат на вимогу  контролюючих органів у голови суду відсутні. 
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Так, з метою надання оцінки рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити суть спірних відносин, які становлять предмет розгляду цієї справи.
Як зазначено вище, підставою для звернення ТУ ДСА із позовом до суду стала обов`язкова для виконання вимога органу державного фінансового контролю, яка, у свою чергу, сформована Держаудитслужбою з огляду на їх позицію щодо заявою виплатою ТУ ДСА суддям доплат до посадового окладу починаючи з 01.01.2020.
Така позиція органу державного фінансового контролю фактично ґрунтується на такому.
Законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів"     (далі - Закон № 1402-VIII).
Розмір суддівської винагороди, підстави та порядок її виплати визначено ст.135 Закон № 1402-VIII.
Пунктом 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим     Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Згідно із пунктом 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №    1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень     Закону України "Про судоустрій і статус суддів"     (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).
Частиною 10 статті 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI     (тут і далі - в редакції     Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд") установлено, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI    визнано  неконституційними та вони втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Положення пункту 22 та пункту 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII виключено на підставі Закону України від 16 жовтня 2019 року №          193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинності з 01.01.2020.
Згідно із ч.10 ст.135 Закон № 1402-VIII суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.
Отже, за позицією органу державного фінансового контрою, яким направлено на адресу ТУ ДСА вимогу, що фактично і стало підставою звернення ТУ ДСА з цим позовом до суду, починаючи з 01.01.2020 судді, які не здійснювали правосуддя, не мали право на отримання доплат до посадового окладу.
Надаючи оцінку таким підставам позов, суд першої інстанції правильно виходив з такого.
Положення частин третьої, десятої     статті 133 Закону № 2453-VI     визнано такими, що не відповідають     Конституції України     (є неконституційними) згідно з     Рішенням Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.
За     висновками цього Рішення, Конституційний Суд України вирішив:
" 1. Визнати таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним), положення частини третьої     статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI     у редакції     Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених     законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".
Визнати таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним),     положення частини десятої     статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI     у редакції     Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу",     для цілей застосування окремих положень     Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, зі змінами, а саме:
- частини першої статті 55 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами та з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про його відрядження до іншого суду;
- частини восьмої статті 56, частин першої, другої статті 89 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з обов`язковим проходженням підготовки у Національній школі суддів України для підтримання кваліфікації;
- частини третьої статті 82, частин шостої, сьомої статті 147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді".
     Відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення від 04 грудня 2018 року №          11-р/2018, положення частин третьої, десятої     статті 133 Закону №          2453-VI     у редакції     Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12    лютого 2015          року №          192-VIII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього     Рішення, втрачають чинність з дня     ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У пункті 3.4 цього     Рішення Конституційний Суд України     зазначив, з-поміж іншого, що питання отримання суддею винагороди до проходження ним кваліфікаційного оцінювання регулюється саме     Законом № 2453     у редакції     Закону № 192, а випадки, коли такий суддя не здійснює правосуддя, визначаються     Законом № 1402.
Далі, за текстом Рішення, зазначено, якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої     статті 133 Закону №          2453     у редакції     Закону №          192, є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.
Застосований законодавцем у положенні частини десятої     статті 133 Закону № 2453     у редакції     Закону № 192     підхід до об`єднання усіх випадків, коли суддя, який не здійснює правосуддя, не має права на отримання доплат до посадового окладу, не можна визнати виправданим, справедливим та домірним, оскільки такий підхід не враховує особливостей кожної категорії підстав нездійснення правосуддя, ступеня обумовленості таких підстав поведінкою судді та інших законодавчо визначених обставин, а отже, невиправдано призводить до звуження обсягу гарантій незалежності суддів у виді зниження рівня їх матеріального забезпечення.
Конституційний Суд України вважає, що юридичне регулювання, встановлене положенням частини десятої     статті 133 Закону № 2453     у редакції     Закону № 192, яке поширюється на суддів, які не здійснюють правосуддя через обставини, що не залежать від них особисто або не обумовлені їхньою поведінкою, звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів, створює загрозу для незалежності як суддів, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддів. Отже, положення частини десятої                  статті 133 Закону № 2453     у редакції     Закону № 192     для цілей застосування окремих положень     Закону № 1402     суперечить частинам першій, другій     статті 126 Конституції України.
Отже, з урахуванням правової позиції Коснтитуційного Суду України, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу з дня ухвалення     Рішення Конституційним Судом України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.
При цьому, проаналізувавши підстави, які визначені Конституційним Судом України, для визнання неконституційними окремих норм права, а також врахувавши те, що положення частини 10     статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI     у редакції     Закону від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, які визнані     рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018  за № 11-р/2018     не конституційними, були тотожними за змістом положенням частини десятої     статті 135 Закону № 1402-VIII, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що вказане     Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 за №11-р/2018     (Справа №1-7/2018(4062/15) стосується не тільки попередніх редакцій     Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а й аналогічних вимог ч.10 ст.135 нині діючого     Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", які також не відповідають     Конституції України, а тому не підлягають застосуванню, тобто Конституційний Суд України вирішує питання не тільки ретроспективно відносно двох минулих редакцій     Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а й прив`язує визнання його положень неконституційними і для цілей нині діючого     Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в силу приписів ст..150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими для виконання на території України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позиції про те, що починаючи з 01.01.2020 судді, які не здійснювали правосуддя з незалежних від них причин, не мали право на отримання доплат до посадового окладу.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №280/6832/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

        Повне судове рішення складено 24.03.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк