ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 932/5750/21 (2-а/932/269/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
       секретар судового засідання Шелепова Ю.О. 
        за участю позивача ОСОБА_1 ,  
представника позивача – Мороз Ю.С.,
представника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради -Прокопенко О.Л., 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
          на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2021 року (головуючий суддя Кошля А.О.) 
в адміністративній справі №932/5750/21 (2-а/932/269/21) за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 
- Заступника начальника відділу контролю за паркуванням інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Шевченка Віталія Валерійовича (відповідач-1),  
- Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" (відповідач-2),   
треті особи без самостійних вимог: 
-          Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради,
-          Дніпровська міська рада,       
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 26 липня 2021року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом, просила:
- визнати дії заступника начальника відділу контролю за паркуванням інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Шевченка Віталія Валерійовича – протиправними;
- скасувати постанову Серії ІД №00401006 від 15.07.2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, згідно якої на неї накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2021 року було винесено постанову серії ІД №00401006 про притягнення позивачку до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 здійснила зупинку у місті, де транспортний засіб, що стоїть, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушила вимоги п.п. «д`п.15.10 Правил дорожнього руху. З даною постановою не погоджується та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки фотознімки не встановлюють та не підтверджують заборонену стоянку у місцях, де транспортний засіб, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачка подала апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Представником Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні позивач та представник позивача доводи апеляційної скарги підтримали. Просять рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради проти апеляційної скарги заперечив. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №301704194 до повідомлення серії ІД №00401006 від 15 липня 2021року, ОСОБА_1 23 червня 2021року о 10:52 год. транспортним засобом Hyundai Getz р.н. НОМЕР_1 в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 2 здійснено стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів, чим порушив вимоги пп.д п.15.10 ПДР. Постанова складена у відношенні власника транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 122 КУпАП (а.с.8-9).
Позивачка вважає постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (ПДР), КУПАП.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).
Разом з тим, відповідно до п. 15.9 (д) ПДР України зупинка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.
        Згідно п. 15.10 ПДР України, стоянка забороняється:
  а) у місцях, де заборонена зупинка;
  б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);
  в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;
  г) ближче 50 м від залізничних переїздів;
  ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;
  д) у місцях, де транспортний засіб, що  стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;
  е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;
  є) на газонах.
         На позивачку накладено адміністративне стягнення саме на підставі пп. «д» п. 15.10 ПДР України, оскільки транспортний засіб позивачки був розміщений чином, що створював перешкоду для руху пішоходів, що підтверджується фомоматеріалами, які долучені до матеріалів справи.
      Слід зазначити, що порушення правил зупинки, стоянки є адміністративним порушенням, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 3ст. 122 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1, 3ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. 
При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до статті 14-2 КУпАП).
Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2цього Кодексу. 
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Матеріалами справи підтверджується, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем було здійснено фотофіксацію місця порушення, відповідні фотознімки розміщено на веб-сторінці: dniprorada.gov.ua.
В силу ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова повинна містити: 
- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; 
- дату розгляду справи; 
- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; 
- опис обставин, установлених під час розгляду справи; 
- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; 
- прийняте у справі рішення. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: 
- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; 
- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); 
- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; 
- розмір штрафу та порядок його сплати; 
- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; 
- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції зазначені норми КУПАП відповідачем не порушено.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. 
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП, сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. 
До складу правопорушення входять: 
- об`єкт правопорушення; 
- об`єктивна сторона правопорушення; 
- суб`єкт правопорушення; 
- суб`єктивна сторона правопорушення. 
Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
В свою чергу, згідно пункту 1статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
При цьому, фотоматеріали, що міститься в матеріалах справи, є належними доказами та  підтверджують вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, а саме транспортний засіб позивачки створює перешкоду для руху пішоходів. 
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення суб`єктом владних повноважень належним чином було надано  оцінку доказам, що дало підстави для висновку про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення пп. «д» п. 15.10 ПДР України.
За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 
- чи було вчинено адміністративне правопорушення, 
- чи винна дана особа в його вчиненні, 
- чи підлягає вона адміністративній відповідальності, 
- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.
В силу досліджених матеріалів справи, відповідачем не порушено вимоги ст. 280, а також ст. 283, 284 КУпАП.
Матеріалами справи підтверджується, що заступником начальника відділу контролю за паркуванням-інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Шевченком В.В. 22 червня 2021 року о 10 годині 52 хвилин в м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького, 2 - було виявлено стоянку транспортного засобу марки Hyundai Getz р.н. НОМЕР_1 в місці, що створює перешкоду для руху пішоходів.
Вказане порушення зафіксовано технічним засобом, матеріали справи містять фотодокументи із зображенням декількох ракурсів автомобіля марки Hyundai Getz р.н. НОМЕР_1 , який належить позивачці, із відображенням: дати та часу фотофіксації; розташування транспортного засобу; координат місця порушення.
Фотофіксацію місця порушення було здійснено за допомогою технічного приладу LOGIK INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2, про що зазначено у постанові серії РАП №301704194 від 15.07.2021.
Транспортний засіб Hyundai Getz р.н. НОМЕР_1 належить позивачці. 
Даних, про належність зазначеного транспортного засобу іншій особі, матеріали справи не містять.
Також матеріали справи не містять даних, що будь-яка інша особа звернулася до відповідача з заявою про вчинення іншою особою, а не ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.
Оскільки зазначений транспортний засіб створював перешкоди для руху пішоходів, був припаркований безпосередньо на тротуарі/в місці руху пішоходів, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Наявні в матеріалах справи фотодокази дають можливість достеменно встановити, що позивачкою було порушено правила стоянки транспортного засобу, що суттєво перешкоджає руху пішоходів.
Отже, проаналізувавши викладене, та враховуючи те, що тягар доказування у даній категорії справ покладається на відповідача, а всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач, як відповідальна особа, дійсно скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки транспортний засіб марки Hyundai Getz р.н., який належить ОСОБА_1 , був припаркований у місці, що суттєво перешкоджає руху пішоходів. 
Факт порушення позивачем правил зупинки підтверджується роздрукованими фотознімками, що розміщені на веб-сторінці: dniprorada.gov.ua, із відображенням: 
- дати та часу фотофіксації; 
- розташування транспортного засобу; 
- координат місця порушення. 
Отже, порушення, яке допустив позивач згідно із приписами ПДР України є порушенням правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, а саме перешкоді руху  пішоходів.
Твердження  позивачки про безпідставність накладення на неї адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та спростовані матеріалами справи.
Факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є доведеним.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.              
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачкою не доведені обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.
При цьому, відповідачем (суб`єктом владних повноважень) доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Справи незначної складності не підлягають оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 02.02.2022 .
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.           
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 02.02.2022.
В повному обсязі постанова виготовлена 02.02.2022.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова