ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/23077/21	
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90 процентів на 70 процентів сум грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року при її перерахуванні на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року по справі № 420/6650/21; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року виходячи з основного розміру пенсії 90 процентів грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром та виплату різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час починаючи з 01.04.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому – ОСОБА_1 після звільнення з військової служби призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечння; позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. На виконання судового рішення по справі № 420/6650/21 відповідачем здійснено перерахунок його пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року.  Однак, під час перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відповідач знизив розмір пенсії з 90 % до 70 % грошового забезпечення, що стало підставою звернення позивача  до суду з даним позовом. Так, позивач вважає, що розмір призначеної йому пенсії за вислугу років складає 90% грошового забезпечення; зменшення цього показника суперечить чинному законодавству, статті 58 Конституції України та правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18. Також позивач вказує, що відповідач протиправно обмежив виплату належної йому  пенсії максимальним розміром, що суперечать  Конституції України, а також призводять до порушення прав та охоронюваних законом інтересам позивача. Позивач посилається на те, що обмеження пенсії максимальним розміром є протиправним, не відповідаючим рішенню  Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Таким чином позивач зазначає, що після прийняття Рішення Конституційним Судом України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є неправомірним.
Рішенням  Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст. 13 Закону №2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. Судом першої інстанції проігноровано те, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, що суперечить ч.1 ст.2 Закону № 3668. Відтак, на думку апелянта, законних підстав для виплати пенсії позивачу в розмірах більших ніж передбачено ст. 2 Закону № 3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе  до порушення норм чинного законодавства.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі протоколу за пенсійною справою №1501012818 (Міноборони), з 01.04.2014 року позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової  служби, та деяких інших осіб” у розмірі 90 % грошового забезпечення; вислуга років 32.  
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.
Під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року на підставі пункту 1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії враховано такі складові: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років. Основний розмір пенсії: 70 % грошового забезпечення (вислуга років 32). 
Не погоджуюсь із зменшенням основного розміру пенсії за вислугу років до 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач оскаржив дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до адміністративного суду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі №420/7950/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, задоволено  адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Суд вирішив: Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо зменшення ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) розміру пенсії з 90 відсотків  на 70 відсотків  від суми грошового забезпечення. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в розмірі 90% від сум грошового забезпечення згідно з ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб” та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб”, починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням проведених раніше виплат.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі №420/7950/19, згідно наявного в матеріалах справи перерахунку, Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення (вислуга років 32).
Крім того, у зв`язку з визнанням протиправними та нечинними пунктів 1 та 2 Постанови №103 та внесених цією постановою змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, ОСОБА_1 , отримавши оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, звернувся до суду щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі вказаної довідки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року по справі №420/6650/21, з урахуванням зміни рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, задоволено  адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 
Суд вирішив: Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в листі від 31.03.2021 року вих. №4839-4480/Х-02/8-1500/21 у проведенні перерахунку пенсії у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” на підставі виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Довідки про розмір грошового забезпечення від 22.02.2021 року вих. №ЮО112632 щодо проведення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії, враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років (50%) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцями в розмірі 65 процентів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за таємність в розмірі 20 процентів посадового окладу; надбавку за наукову ступінь в розмірі 5 процентів посадового окладу; премію в розмірі 35 процентів посадового окладу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року змінено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного ТЦК та СП довідку від 22.02.2021 року № ЮО112632 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання судового рішення по справі №420/6650/21, Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено відповідні перерахунки пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, згідно аркушу перерахунку від 27 жовтня 2021 року про перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, вказаний перерахунок проведений таким чином:
- сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 35047,50 грн., 
- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 32), що складає 24533,25 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками) складає 24533,25 грн.;
- остаточно до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії – 14970, 00 грн.
Згідно аркушу перерахунку від 27 жовтня 2021 року про перерахунок пенсії з 01.11.2021 року, перерахунок проведений таким чином:
- сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 35047,50 грн., 
- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 32), що складає 24533,25 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками) складає 24533,25 грн.;
- остаточно до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії – 18540,00 грн.
Таким чином, під час перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року, який проведений 27.10.2021 року на виконання судового рішення по справі №420/6650/21, відповідачем зменшено основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу років з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також здійснено обмеження максимального розміру цієї пенсії до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2019 рік”, установлено у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.
Відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2021 рік”, установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним  розміром, а також щодо обмеження з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії за вислугу років максимальним розміром.
Крім того, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, виходячи із розрахунку основного розміру пенсії у 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу призначено пенсію за вислугу у 32 роки з 01.04.2014 року. 
01.01.1992 року введений у дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Відповідно до положень статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугою строків служби призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" 1763-15 (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовані статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10, ця постанова набирала чинності з 1 січня 2018 року.
Отже, з набранням чинності постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до       Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія була призначена з 01.04.2014 року за вислугу 32 роки у розмірі 90 % грошового забезпечення. 
Стаття 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” неодноразово змінювалась в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Так, статтею 13, в редакції Закону № 3591-IV від 04.04.2006; із змінами, внесеними згідно із Законами № 3668-VI від 08.07.2011, установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Верховним Судом у рішенні по зразковій справі № 240/5401/18 від 04 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, зазначено, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи відповідача стосовно того, що задоволення позову призведе до виникнення диспропорції у розмірі перерахованих пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року, та пенсій, що будуть призначені після цієї дати з урахуванням максимального розміру, встановленого частиною другою статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, колегія суддів вважає недоречними, оскільки вони не ґрунтуються на нормах законодавства, яким врегульовано підстави, порядок, умови та розмір перерахунку пенсій військовослужбовців. Суд вирішує даний спір в межах наявного правового регулювання, яке не містить положень щодо перегляду (зміни) при перерахунку пенсій її відсоткового значення від розміру грошового забезпечення. Проте суд звертає увагу, що Постановою КМУ № 103 по-різному визначено складові грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року, та пенсій, що будуть призначені після цієї дати.
Це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ,  при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови КМУ № 704 відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103.
Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:
а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;
б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;
в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.
Отже, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Відповідно до позовної заяви, позивач оскаржує зниження відсоткового розміру своєї пенсії з 90 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
Натомість, як вже було зазначено, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі №420/7950/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90 відсотків  на 70 відсотків  від суми грошового забезпечення та зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% від сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням проведених раніше виплат.
Отже, основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу у 32 роки складає 90 % грошового забезпечення, що не підлягає доказуванню у даній справі.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оцінка діям відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 01.01.2018 року з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення вже надана судом у рішенні від 25 лютого 2020 року по справі №420/7950/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, в якому суд встановив, що з 01.01.2018 розмір пенсії позивача становить 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
Рішення суду від 25 лютого 2020 року по справі №420/7950/19, не містить будь-якої кінцевої дати щодо визначення відсоткового розміру пенсії позивачу у 90 %.  
Суд відновив попередній стан (на дату призначення) відсоткового розміру пенсії позивачу, який становить 90 %. 
З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення  №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з 90 % на 70 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.
Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, оскільки цей перерахунок проведено з 01.04.2019 року (дата набуття права), тоді як основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу 32 роки з 01.01.2018 року складає 90 % грошового забезпечення, згідно рішення суду по справі №420/7950/19, що має преюдиційне значення. 
Питання перерахунку позивачу пенсії у розмірі 90 % сум грошового забезпечення дійсно вже вирішено судом у справі №420/7950/19, водночас у даній справі позивач не ставить питання про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії, виходячи з основного розміру 90 % грошового забезпечення, а просить зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року, враховуючи, що основний відсотковий розмір його пенсії становить 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року.
Тобто суть позовних вимог полягає у застосуванні під час перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення  раніше визначеного основного відсоткового розміру пенсії (90% відповідних сум грошового забезпечення).
Також предметом спірних правовідносин між сторонами стало обмеження позивачу призначеної пенсії максимальним  розміром на підставі Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 № 3668-VI.
Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У такій редакції вказану частину ст. 43 Закону №2262-XII викладено відповідно до Закону № 3668-VI від 08.07.2011.
Так, відповідно до ст. 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.                                                                                       
Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до  законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.
У зв`язку з чим, на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Так, згідно ч. 7 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
У мотивувальній частині вказаного рішення, а саме в п.2.3. Конституційний Суд України, зазначив, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають  статті 17  Конституції України, положення першого речення  частини сьомої  статті 43 Закону №2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, положення ч.7 ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно ч. 2  ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.
Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є втрата чинності із 20 грудня 2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Таким чином, з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” втратила чинність.
Що ж до приписів Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016  року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” слова і цифри “у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року” замінено словами і цифрами “по 31.12.2017 року” слід зазначити наступне.
Буквальне розуміння змін внесених Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” відсутня норма ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Крім того, колегія суддів звертає увагу що вказані зміни не мають ніякого відношення до перерахунку пенсії позивача, оскільки встановлювали конкретний період обмеження, а саме “по 31 грудня 2017 року” в той час, як предметом спірних правовідносин є обмеження пенсії позивача під час здійснення її перерахунку з 01.04.2019 року максимальним розміром. 
Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17.
При цьому, слід зазначити, що у 2019-2021 роках будь-яких змін до ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” не вносилось.
Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, обмеження розміру пенсії  позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.
Однак, під час перерахунку, здійсненого 27.10.2021 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року по справі №420/6650/21, з урахуванням зміни судового рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року та з 01 листопада 2021 зі встановленням обмеження її максимальним розміром.
Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
Отже, оскільки зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства чи шляхом ігнорування рішень Конституційного Суду України та конституційних прав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої з 01.04.2019 року та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої йому на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, пенсії максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення, що враховується при обчисленні пенсії; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, виходячи із розрахунку основного розміру пенсії у 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112632 від 22 лютого 2021 року, та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик