ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/16498/16                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечні технології утилізації" до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністра екології та природних ресурсів України Семерака Остапа Михайловича, Заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України Шкамардіної Альони Олександрівни, Головного спеціаліста відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державної регуляторної служби України про визнання протиправними дій та рішень, 

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпечні технології утилізації" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністра екології та природних ресурсів України Семерака Остапа Михайловича, Заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України Шкамардіної Альони Олександрівни, Головного спеціаліста відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державної регуляторної служби України в якому просило  визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2016 №362 "Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій" в частині анулювання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.
Крім того, до Окружного адміністративного суду міста Києва було подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечні технології утилізації" в якому позивач просив суд визнати протиправними дії Міністра екології та природних ресурсів України щодо видачі наказу від 20.09.2016р. №343 про проведення позапланових заходів в частині призначення проведення позапланової перевірки дотримання ліцензійних умов позивача, а також визнати протиправними дії членів комісії щодо проведення перевірки та складання акту позапланової перевірки від 23 вересня 2016 року №03/16.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року судом було задоволено клопотання представника позивача та об`єднано в одне провадження справи №826/16498/16 та № 826/15571/16, справі присвоєно номер №826/16498/16.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2016 №362 "Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій" в частині анулювання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, визнано протиправними дії членів комісії Мінприроди в складі голови комісії Шкамардіної Альони Олександрівни - заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки та ОСОБА_2 - головного спеціаліста дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки щодо складання  акту позапланової перевірки додержання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 23.09.2016 №03/16-1.  В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Представники Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Державної регуляторної служби України у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Решта сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом встановлено, що в період із 22 по 23 вересня 2016 року Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.
Підставою для проведення вказаної перевірки позивача став наказ відповідача від 20 вересня 2016 року №343 "Про проведення позапланових перевірок" (далі - наказ №343), відповідно до якого, на виконання вимог абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та згідно з листом Державної регуляторної служби України від 16 вересня 2016 року №5824/0/20-16, утворено комісію з проведення позапланових перевірок дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами та затверджено її склад.
За результатами перевірки було складено акти №03/16 та №03/16-1 від 23.09.2016 року про виявлення недостовірності даних у документах, поданих ТОВ "Безпечні технології утилізації".
Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №362 від 28.09.2016р. "Про видачу, переоформлення, відмови у видачі та анулювання ліцензій" на підставі пункту 7 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" було вирішено анулювати ліцензію на право провадження господарської діяльності з поводження небезпечними відходами ТОВ "Безпечні технології утилізації" (ЄДРПОУ 38513633).
Вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Позивач звертаючись з даним адміністративним позовом зазначив, що Міністерством екології та природних ресурсів України не було, всупереч вимогам п.10 ст. 19 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", отримано погодження спеціально уповноваженого органу.
Так, відповідно до п.10 ст. 19 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" позапланова перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов з підстав, передбачених пунктами 2, 4 та 5 частини дев`ятої цієї статті, здійснюється лише за наявності погодження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, яке надається на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування за зверненням органу ліцензування.
Звернення органу ліцензування повинно містити документальне підтвердження виявлення інформації, передбаченої пунктом 2 частини дев`ятої цієї статті, або завірену ним копію відповідного звернення чи повідомлення, передбачених пунктами 4 або 5 частини дев`ятої цієї статті.
Водночас, Державною регуляторною службою України було надано пояснення, за змістом яких третя особа стверджує, що перевірка позивача не потребувала її узгодження, з огляду на те, що проводилась на підставі заяви директора позивача від 26.06.2015р.,  (а.с. 56, т.2) про що Міністерство було повідомлено листом від 18.08.2016р. №5310/0/20-16.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій Міністра екології та природних ресурсів України щодо видачі наказу від 20.09.2016р. №343 про проведення позапланових заходів
Пунктом 7 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є, зокрема, акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.
Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, за результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт позапланової перевірки додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 23 вересня 2016 року №03/16.
В абз. 3 п. 8 вказаного акту зазначено, що даний акт є актом про виявлення недостовірності даних у документах, що подавалися суб`єктом господарювання для отримання ліцензії, що свідчить про порушення з боку відповідача ч. 14 ст. 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", (в редакції, яка діяла на момент перевірки позивача, далі - Закон), яким встановлено обов`язок щодо складання такого акту окремо від основного акту перевірки.
Відповідно до ч. 14 ст. 19 Закону, у разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.
Ідентичні вимоги передбачено частиною 6 статті 19 зазначеного Закону в редакції, яка діє на момент винесення рішення.
Отже, прямою нормою Закону передбачено складання акту про виявлення недостовірності даних у документах, що подавалися суб`єктом господарювання для отримання ліцензії. 
Натомість існування акту №03/16-1 саме на дату винесення оскаржуваного наказу №362 від 28.09.2016р. позивачем заперечується. Тобто позивачем заперечується обставина існування підстави для застосування санкцій - акту про виявлення недостовірності даних у документах, що подавалися суб`єктом господарювання для отримання ліцензії.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно положень ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем обставини існування акту №03/16-1 саме на дату винесення оскаржуваного наказу №362 від 28.09.2016р.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року було призначено у справі судову технічну експертизу, на розгляд якої поставлено питання:
- в який період часу виготовлений акт №03/16-1 від 23.09.2016р., та чи виготовлений акт у вересні 2016 року.
- чи виконані підписи від імені Шкамардіної А.О. та ОСОБА_2 в акті №03/16-1 від 23.09.2016р. відповідними особами.
- в який період часу виконані підписи від імені Шкамардіної А.О. та ОСОБА_2 в акті №03/16-1 від 23.09.2016р.
Водночас, судом зобов`язано Міністерство екології та природних ресурсів України надати в розпорядження експерта оригінали акту №03/16-1 від 23.09.2016р., вільні та експериментальні зразки підписів Шкамардіної А.О. та ОСОБА_2 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2019 року було витребувано від міністерства екології та природних ресурсів України - вільні зразки підпису Шкамардіної А.О. , ОСОБА_2 , що посвідчують особу, в формі № 1 (заява про отримання паспорту), угодах, квитанціях, заявах, різних відомостях, договорах, документа з місця роботи, автобіографії, розписках тощо (у тому числі наближених за часом виконання до досліджуваних документів); - умовно-вільні зразки підпису Шкамардіної А.О. , ОСОБА_2 ; - експериментальні зразки підпису Шкамардіної А.О. , ОСОБА_2 , на 5-8 арк. формату А4.
29 листопада 2019 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів від 24.09.2019 №5/19-34 у справі №826/16498/16 та повернуті матеріали адміністративної справи №826/16498/16.
Підставою для неможливості виконання експертизи експертом було визначено ненадання зразків підпису та відсутність погодження на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих документах.
Головним спеціалістом відділу дозвільно - ліцензійної діяльності та контролю управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно - ліцензійної діяльності Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_2 було надано заяву про заперечення щодо допиту в якості свідка. (а.с. 95, т.6).
Заяву аналогічного змісту було подано заступником начальника відділу дозвільно - ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України Шкамардіною Альоною Олександрівною. (а.с. 116, т. 6).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року судом було витребувано у Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України:
- для огляду в судовому засіданні оригінал журналу обліку (номенклатура, реєстр справ, тощо), в якому відбувалась реєстрація акту про виявлення недостовірних даних, датованого 23.09.2016 року № 03/16-1, якою керувались Міністерство екології та природних ресурсів України та його структурні підрозділи Департамент екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України та відділ дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України у 2016 році;
- для долучення до матеріалів справи належним чином завірені копії журналу обліку (номенклатура, реєстр справ, тощо), в якому відбувалась реєстрація акту про виявлення недостовірних даних, датованого 23.09.2016 року № 03/16-1, якою керувались Міністерство екології та природних ресурсів України та його структурні підрозділи Департамент екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України та відділ дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України у 2016 році.
Дані докази також витребовувалися судом у Міністерства енергетики України.
В матеріалах справи містяться відповіді двох вищезазначених Міністерств, кожною з яких спростовується наявність архівних документів Міністерства екології та природних ресурсів України в отримувача запиту.
З огляду на викладене, судом було вичерпано процесуальну можливість для отримання доказів існування акту №03/16-1 на дату винесення оскаржуваного наказу №362 від 28.09.2016р.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що відповідачами не спростовано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростували твердження позивача про те, що, на момент винесення оскаржуваного наказу №362 від 28.09.2016р., акт №03/16-1 не було складено та зареєстровано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій членів комісії Мінприроди в складі голови комісії Шкамардіної Альони Олександрівни - заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки та ОСОБА_2 - головного спеціаліста дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки щодо складання акту позапланової перевірки додержання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 23.09.2016 №03/16-1, та скасування наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2016 №362 "Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій" в частині анулювання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.
Водночас, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій членів комісії щодо проведення перевірки та складання акту №03/16 від 23.09.2016р.
При цьому відповідач зазначив, що акт №03/16 від 23.09.2016р. та дії по його складанню прав позивача не порушували, оскільки даний акт не був підставою для прийняття рішення щодо позивача.
Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Є.О.Сорочко

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк