ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 січня 2022 року           справа №200/11075/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/11075/21 (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій,

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області), в якій просив:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, що полягають у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії з 74 % до 70%;
зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок пенсії за вислугою років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), із застосуванням основного розміру пенсії 74 % від грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 1 січня 2018 року;
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії згідно довідки Державної установи Териториальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області “про розмір грошового забезпечення” у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління станом на листопад 2019;
зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії згідно довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області “про розмір грошового забезпечення” у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління починаючи з 01.11.2019.
В обґрунтування позову зазначено, що з 01.09.2011 позивачу призначено пенсію за вислугу років, виходячи з вислуги 28 років у розмірі 74 % сум грошового забезпечення, відповідно до Закону № 2262-ХІІ. В квітні 2018 ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.01.2018 у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704) та Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103), безпідставно зменшивши її розмір з 74% до 70%. ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 30.07.2021 № 8576-7706/П-15/8-0500/21 відмовило у перерахунку пенсії з урахуванням 74% відповідних сум грошового забезпечення.
Позивачем отримано лист-відповідь від Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» МВС України та копія довідки, щодо грошового забезпечення поліцейського станом на листопад 2019 року за порівняльною посадою з якої мене було звільнено на пенсію. В листі зазначено, що довідка надіслана до ГУ ПФУ України в Донецькій області листом. У довідці зазначено, що за листопад 2019 року відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 станом на 01.11.2019 року за посадою заступника начальника Головного управління (ІІ група областей) (апарат головних управлінь Національної поліції) із спеціальним званням полковник поліції та стажем роботи в поліції 28 років. Після цього в липні 2021 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2019 на підставі довідки № 33/25-1071 Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області”, яка була надіслана до ГУ ПФУ України в Донецькій області. ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 04.08.2021 № 0500-1609-8/47359 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно довідки № 33/25-1071. Позивач вважав такі дії ГУ ПФУ в Донецькій області протиправними, в зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року вимоги задоволені.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, що полягають у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74 % до 70%.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі Закону № 2262-ХІІ, із застосуванням основного розміру пенсії 74 % від грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 1 січня 2018 року.
Визнано протиправними дії та скасовано рішення № 128 від 02.08.2021 ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії згідно довідки № 33/25-1078 Державної установи «Териториальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління станом на листопад 2019 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії згідно довідки № 33/25-1078 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління починаючи з 01.11.2019.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Апелянт зазначає, що після визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови № 103 інших рішень Кабінетом Міністрів України про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося. Представник відповідача звертає увагу, що у зв`язку із скасування пункту 3 Постанови № 103 не відбулося жодних змін розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення, передбачених Постановою № 988, яка є чинною. Розміри грошового забезпечення, які визначені вказаною постановою жодним чином не переглядалися та не змінювалися, а перерахунок пенсій означеній категорії осіб проводився не лише з урахуванням окладу за посадою, спеціальним званням та відсотковою надбавкою за вислугу років, а й урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року. Таким чином, на думку представника відповідача скасування пункту 3 Постанови № 103 не є підставою для перерахунку пенсії в розумінні статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вказана постанова визначала виключно процедуру перерахунку та виплати пенсії. 
Крім того, позивачем не дотримано строк зверенння до суду з цим позовом.

У відзиві на апеляційнускаргу позивачем висловлено прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 22.06.1999 (РНОКПП НОМЕР_2 , Донецька обл., м. Слов`янськ, пров. Піщаний, 4), є громадянином України, згідно посвідчення № НОМЕР_3 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ Донецької області.
Згідно довідки ГУ МВС України в Донецькій області від 13.03.2018 № 5154лк розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 складається та становить:
посадовий оклад - 4300,00 грн.
оклад за спеціальним званням полковник поліції - 2400,00 грн.
надбавка за стаж служби (50%) -3350,00 грн.
Всього: 10 050,00 грн.
Згідно протоколу перерахунку пенсії від 01.05.2018 пенсія ОСОБА_1 склала 7035,00 грн. з встановленням 70% грошового забезпечення.
21.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою в якій просив встановити основний розмір пенсії 74% та провести перерахунок пенсії з урахуванням 74% грошового забезпечення з 01.01.2016 і виплатити недонараховані грошові кошти за вказаний період.
Згідно відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 30.07.2021 зазначено, що п.23 Закону України від 27.03.2014 № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ч. 3 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за передбаченого ст. 43 Закону № 2262. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійним справам (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 – 100%, до категорії 2 – 95%) обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. Отже, підстав для перерахунку пенсії з урахуванням 74% відповідних сум грошового забезпечення немає.
Згідно довідки від 28.05.2021 № 33/25-1071 виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року згідно з Постановою № 988 за прирівняною посадою поліцейського заступник начальника Головного управління (ІІ група областей) (апарат головних управлінь Національної поліції) із спеціальним званням полковник поліції становить та складається з:
посадовий оклад – 4300,00 грн.
оклад за спеціальним званням полковник поліції – 2400,00 грн.
надбавка за стаж служби (50%) - 3350,00 грн.
надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (100 %) – 10 050,00 грн. 
премія (53,96 %) - 10 845,96 грн.
Всього: 30 945,96 грн.
29.07.2021 ОСОБА_1 звернувся ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахування довідки від 28.05.2021 № 33/25-1071 виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області».
Рішенням № 128 від 02.08.2021 ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що повідомлень щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахункам, від Пенсійного фонду України та уповноважених структурних підрозділів відповідних відомств не надходило. 
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Спеціальним   законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-XII (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Частиною другою статті 13 «Розміри пенсій за вислугу років» Закону № 2262-ХІІ  (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачеві) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому   законом   порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
27 березня 2014 року прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII  (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень. 
Пунктом 23 Розділу ІІ Закону № 1166-VII внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ:
«у частині другій статті 13 цифри “80” замінено цифрами “70”. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року».
Отже, на час призначення пенсії позивачеві, максимальне відсоткове значення розміру основної пенсії становило 80 %. 
Згідно з частиною четвертою статті 63 “Перерахунок раніше призначеної пенсії” Закону № 2262-ХІІ (у редакції,   чинній з 01 січня 2017 року) усі призначені за цим Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. 
Постанова Кабінету Міністрів України № 704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої (у редакції прийняття) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Пунктом 2 постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Судами встановлено, що на підставі пункту 1 Постанови № 103 позивачеві з 01 січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з 70% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління МВС України в Донецькій області від 13.03.2018 № 5154лк, що підтверджується копією перерахунку пенсії.    
Проте, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що при перерахунку пенсії позивачеві з 1 січня 2018 року відповідно до   статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
При аналізі та застосуванні частини другої статті 13 та статті 63 Закону № 2262-ХІІ судами врахований правовий висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 04 лютого 2019 року, прийнятого за наслідками розгляду зразкової справи № 240/5401/18.
Безпідставним є також застосування відповідачем при перерахунку пенсії пункту 1 Постанови № 103, оскільки за замістом цього пункту він застосовується до перерахунку пенсій, крім пенсій, призначених згідно із Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським.  
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачеві з 74% до 70% грошового забезпечення є неправомірними.
В той же час, позовні вимоги в цій частині (зокрема, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві, починаючи з 01 січня 2018 року та враховуючи розмір пенсії у 74% грошового забезпечення, та виплатити кошти з урахуванням раніше сплачених) підлягають залишенню без розгляду з підстав, що наведені нижче.

Щодо позовних вимог в частині визнаня протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку і виплати пенсії згідно довідки Державної установи Териториальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області “про розмір грошового забезпечення” у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління станом на листопад 2019 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії згідно довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області “про розмір грошового забезпечення” у розмірі 74% від грошового забезпечення за посадою заступник начальника Головного управління починаючи з 01.11.2019.
Відповідно до п.15 розд. XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України «Про поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-ХІІ (ч. 1 ст. 102 вказаного Закону).
Законом № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту (п.“б” ч.1 ст.12 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При обчисленні пенсій відповідно до частин сьомої-десятої цієї статті в розрахунок включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством на день призначення цих пенсій (ст. 43 вказаного Закону).
Частиною 18 ст. 43 цього Закону визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення ь(надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Пунктом 1 Постанови № 988 визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 та 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Аналогічний висновок міститься в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19), яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.
З 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою збільшено розмір грошового забезпечення. 
Пунктом 2 Постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, з дня набрання чинності вказаною постановою Кабінету Міністрів України, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Разом тим, відповідно до п. 5 Постанови № 103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301).
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі – Порядок № 45).
Пунктом 13 Порядку визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262 ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 3 Порядку також визначено, що довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону (зокрема з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).
На необхідність дотримання вимог п. 4 вказаного Порядку (згідно з яким перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону) звернуто увагу в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 в зразковій справі № 160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.
Постановою № 103 внесено зміни до, зокрема до Порядку № 45, а саме пункт 5 викладено в такій редакції:
"5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням".
Вказаними змінами обмежено складові грошового забезпечення, з якого перераховуються пенсії відповідним особам.    
Додатком 2 до цього Порядку є форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє попередня редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, тобто така, яка діяла до змін, які в судовому порядку визнані протиправними та нечинними.
Разом з тим, був чинним пункт 3 Постанови № 103, який безпосередньо стосувався перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та містив вказівку здійснити перерахунок пенсій з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, премії за січень 2016 року відповідно до Постанови № 988, а також пункт 6 Постанови № 103, яким внесено зміни до Порядку № 45, зокрема, доповнено цей Порядок додатком 3.
У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.
11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, пунктом 1 якої встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 7 цієї постанови постановлено Міністерству внутрішніх справ за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.
Зокрема, цим Порядком установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 Порядку № 260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5 Порядку № 260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6 Порядку № 260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7 Порядку № 260); надбавка за почесне звання заслужений (пункт 8 Порядку № 260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 Порядку № 260); доплата за вчене звання (пункт 10 Порядку № 260); доплата за службу в нічний час (пункт 11 Порядку № 260).
Пенсію позивачу перераховано з березня 2018 року виходячи із складових грошового забезпечення поліцейського у відповідності до Порядку № 45 та Постанови № 103.
Скасовуючи пункт 3 Постанови № 103 у адміністративній справі № 826/12704/18 суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що вказаний пункт Постанови у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії особам у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, та фактично звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам.
Таким чином, у зв`язку з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/12704/18 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) виникли підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 30 червня 2021 року № 33/25-1078, що видана Державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також слід зазначити, що в межах цих спірних правовідносин відповідачем було прийнято рішення № 182 від 02.08.2021, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років. Позовної вимоги щодо скасування зазначеного Рішення позивачем не заявлено.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі №21-1465а15 від 16.09.2015.
У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору  статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 2  ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього  Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Керуючись зазначеним, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, що з метою належного та повного захисту прав позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 02.08.2021 № 182 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , яким останньому відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки № 33/25-1078 у зв`язку з відсутністю підстав, визначених статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Апеляційний суд звертає увагу сторін, що допущені описки в даті та номері рішення про відмову у перерахунку пенсії за текстом рішення, можуть бути виправлені судом першої інстанції у порядку, визначеному КАС України.

Щодо твердження апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення, яким позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, прийнято відповідачем 02 серпня 2021 року, надіслано на адресу позивача супровідним листом від 04 серпня 2021 року, а позовна заява до суду подана 25 серпня 2021 року, тобто строк на оскарження рішення відповідача ще не сплив, а отже, й не пропущений позивачем.
Більш того, згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017).
За таких обставин колегія суддів не погоджується із тим, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, в цій частині судове рішення має бути залишено без змін.

В той же час, позивач просить здійснити перерахунок пенсії у розмірі 74% від грошового забезпечення та зазначає, що основний розмір його пенсії зменшено з 74 % до 70 % під час перерахунку в травні 2018 року.
Стосовно цих правовідносин права позивача підлягають захисту у межах шестимісячного строку звернення до суду.
Висновок про це міститься в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Відтак, посилання позивача на рішення Верховного Суду в справах, ухвалених до 31 березня 2021 року, не заслуговують на увагу.
При цьому доводи позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався з відповіді відповідача від 30.07.2021 відхиляються, з огляду на таке.
На думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, для  визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час,  триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (п.21 постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19).
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву (пункти 36 та 37 вказаної цієї ж постанови Верховного Суду).  
В позові позивач зазначає про те, що в травні 2018 року відповідач зменшив відсоток грошового забезпечення при обрахунку пенсії з 74 % до 70 % (а.с.2). Про це свідчить і протокол від 16 квітня 2018 року (а.с.71 зворотній бік).
Натомість, позивач звернувся із даним позовом 25 серпня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок пенсії із застосуванням основного розміру пенсії 74 % від грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, що в порушення процесуального законодавства було задоволено місцевим судом.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення в цій частині позовних вимог допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Положеннями пункту 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Як було вказано вище, частиною третьою статті 123 КАС України встановлено обов`язок суду застосувати процесуальні наслідки пропуску строку на звернення до суду у разі визнання причин такого пропуску неповажними, у вигляді залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись статями 139, 250, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в справі № 200/11075/21 – скасувати в частині задоволення позовних вимог про:
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягають у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74 % до 70% з 1 січня 2018 року;
- зобов`язанння Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням основного розміру пенсії 74 % від грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 1 січня 2018 року,
а позовні вимоги в цій частині – залишити без розгляду.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в справі № 200/11075/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 27 січня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук