УХВАЛА

09 лютого 2022 року  
Київ
справа №460/9590/20
адміністративне провадження №К/990/3634/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М..,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року  і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №460/9590/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Рівненській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській областіщодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у встановленому чинним законодавством України порядку грошового забезпечення за період з 9 травня 2016 року до 10 липня 2020 року включно;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Рівненській області нарахувати та виплатити у встановленому чинним законодавством України порядку ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 9 травня 2016 року до 10 липня 2020 року включно.
Рішенням Рівненського окружного адміністративний суду від 25 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у встановленому чинним законодавством України порядку грошового забезпечення за період з 9 травня 2016 року до 10 липня 2020 року включно;
- зобов`язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області нарахувати та виплатити у встановленому чинним законодавством України порядку ОСОБА_1 грошове забезпечення за період перебування у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області з 9 травня 2016 року до 10 липня 2020 року включно.
24 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративний суду від 25 червня 2021 року  і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №460/9590/20.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні  Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що за твердженням скаржника ця справа стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питання виплат грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України. Також, посилаючись на приписи пункту 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, скаржник указує, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оспорюваного рішення не враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі №240/8881/19 відповідно до якої, у разі встановлення права на виплату грошового забезпечення, в обовязковому порядку судами підлягає перевірці, які саме обовязки було покладено на позивача (надані доручення, тощо), і чи виконував він їх, та якими доказами це підтверджується.
Отже, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені підпунктами "а" та "в" пунктом   2 частини п`ятої    статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою    статті   328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України     у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме застосування судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Судом установлено, що касаційну скаргу подано з додержанням вимог процесуального закону, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328-330,  334,  335,  338 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року  і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №460/9590/20.
Витребувати з Рівненського окружного адміністративний суду матеріали адміністративної справи №460/9590/20.
Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду