П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 8 лютого 2022 року                                                                                     місто  Київ
                                                                                                               справа № 357/2455/21
                                                                                           провадження №22-ц/824/3122/2022
 
 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,
 
сторони: 
позивач -   КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»   
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши  у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на  рішення Білоцерківського міськрайонного суду  Київської області  від 8 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Бебешко М.М., 
у справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»    до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-
            
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2021 року позивач КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані  житлово-комунальні послуги.
Позов обґрунтовано тим, що  згідно особового рахунку № НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 , починаючи з 1 грудня 2017 року по 1 лютого 2021 року, має заборгованість за опалення в розмірі 15883,51 грн.
КПБМР «БЦТМ» як виконавець послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності для об`єктів усіх форм власності надіслало боржнику попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованість.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 15883,51 грн. за опалення та підігрів води на користь К ПБМР «Білоцерківтепломережа».
У квітні 2021 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в який просив стягнути з відповідача на користь позивача як суму основного боргу, такі інфляційні втрат в сумі 1421,61 грн., три проценти річних в сумі 772,21 грн.
Рішенням Білоцерківського районного суду м.Києва від 8 липня 2021 року  позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги з центрального опалення у розмірі 15883,51 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1421,61 грн., три відсотки річних у розмірі 772,21 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Павлецька М.А. подала апеляційну скаргу, в який просить  рішення суду першої інстанції скасувати повністю, у задоволенні позовних вимог КП Білоцерківсьої міської ради «Білоцерківтепломережа» відмовити повністю. Рішення вважає  незаконним та таким, що порушує його права.
Зокрема, посилається на те, що  суд не врахував та не дослідив письмові заяви відповідача та відповіді позивача, які долучені до відзиву на позовну заяву, з яких вбачається, що позивачем  надавались послуги з теплопостачання неналежної якості, а відтак позивач мав здійснити перерахунок за періоди, коли відповідач звертався до позивача з заявами про неналежне надання послуг, про холодні батареї у квартирі та низьку температуру у квартирі та у батареях.
На звернення відповідача за опалювальні періоди 2018 року та 2019 року було створено лише дві комісії, а у період опалювального сезону 2019-2020 роках та 2020 - 2021 роках комісії не було, оскільки позивач не реагував на звернення відповідача, відтак вважає апелянт, що позивач автоматично погодився із претензіями відповідача, однак позивачем так і не здійснено перерахунку оплати за  тепло. 
Апелянт не погоджується з  висновками суду, що відповідач не надав суду доказів того, що він не звертався до позивача з вимогою про відключення  квартири від централізованої мережі опалення, оскільки до відзиву додані копії заяв, з яких вбачається, що відповідач неодноразово звертався до позивача про встановлення індивідуального опалення, про встановлення приладу обліку споживання тепла в квартирі, про встановлення окремих лічильників. Однак на всі звернення відповідач отримував відмову з посиланням на нібито не технічну можливість встановлення будинкового лічильника та індивідуального опалення або на відсутність фінансування. З вказаними зверненнями відповідач також звертався до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та до ЖЕКу, який обслуговує будинок.
Позивачем не надано доказів оскільки використано теплової енергії (тобто фактично отримано), а відтак обґрунтовано здійснити нарахування оплати за фактично отриману теплову енергію є неможливим. Відповідач неодноразово викликав представників ЖЕКу № 1 та К ПБМР БЦТМ, згідно доданих актів-претензій про неналежне або  ненадання послуг.  У наданих відповідачем актах зафіксована низька температура батарей у кімнатах.
Відповідач вважає, що КП БМР «БЦТМ» не надано в належній якості послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема в опалювальний період, температура повітря у 2019, 2020 та 2021 роках становила нижче 18 градусів, що свідчить про низьку якість наданих послуг, а відтак позивач мав здійснити перерахунок оплати за тепло.
У відзиві на апеляційну скаргу директор КП БМР «БЦТМ» просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві зазначає про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. У зв`язку з відхиленням від нормативної температури в лютому місяці 2019 року споживачу було проведено розрахунок плати за централізоване опалення (зменшено на 10%). Станом на 1 лютого 2021 року нових відхилень зафіксовано не було. Дійсно зі сторони відповідача на адресу КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»  надходили заяви щодо встановлення  іншого джерела отримання теплової енергії.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від  12 жовтня 2021 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є юридичною особою, що засновано на власності територіальної громади міста Біла Церква та є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква, що підтверджується копією рішення Білоцерківської міської ради від 23 грудня 2005 року № 388.
Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 і відповідно є споживачем наданої послуги з централізованого опалення. Право власності на квартиру ОСОБА_1 набув у порядку  спадкування. Попередньо власником квартири була його матір ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З розрахункового листа абонента, особовий рахунок № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається , що за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 грудня 2017 року по 1 лютого 2021 року в розмірі 15883,51 грн.
16 лютого 2021 року на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою в добровільному порядку провести оплату вказаної заборгованості протягом місяця з дати одержання претензії.
Між виконавцем  послуг та споживачем договір щодо надання послуг з теплопостачання  не укладений.
Увалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що  між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у належне ОСОБА_1 житло надавалися комунальні послуги, які останній був зобов`язаний оплачувати, оскільки фактично користувався ними як власник квартири багатоквартирного житлового будинку. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення  споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до позивача з вимогою про укладення договору  на постачання житлово-комунальних послуг та йому було безпідставно відмовлено, або з вимогою про відключення вказаної квартири від централізованої мережі опалення та/або гарячого водопостачання до компетентного органу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуги з централізованого опалення, і регулюються Законом України «Про надання житлово-комунальних послуг», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Згідно із п.п.5,6  ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами ( п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч.2 ст.7  цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що  споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання»  споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, централізоване опалення - послуга спрямована н6а задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Пунктом 6 Правил передбачено, що послуги повинні відповідати: з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) з умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.
Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числі місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.
Пунктом 21 Правил  передбачено, що у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку  води і теплової енергії плата за надані послуги береться згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого оапалення - з розрахунку за 1 кв.м опалювальної площі з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяц, який є розрахунковим.
Тарифи на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківськтепломережа», яке є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання,, встановлюються та затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
Установлено, що будинок АДРЕСА_1 не обладнаний вузлом обліку теплової енергії, у квартирі відсутнє автономне опалення.
Встановивши, що  у належне відповідачу ОСОБА_1 житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем як виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водовідведення, наддавались послуги з центрального опалення, якими відповідач користувався, але належним чином не виконував свої обов`язки, передбачені законом, щодо  оплати отриманих послуг, починаючи з березня 2018 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі  15883,51 грн., суд першої інстанції дійшов  правильного висновку  про стягнення суми заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення у заявленій позивачем сумі.
Правовідносини, які склались між сторонами  щодо надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг,  якому кореспондує право вимоги  - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином,  з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобов`язання на них поширюється дія ч.2 ст.625  ЦК як спеціальний вид цивільно - правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За відсутності договірних відносин, але в разі  існування прострочення виконання  грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України (правова позиція Верховного Суду країни, викладена у постанові від  30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем надавалася неякісні послуги з централізованого опалення, у зв`язку з чим позивач має здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Споживач має  право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості ( ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з п.п.5, 8 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.
Пунктом 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,  передбачено, що проведення перерахунків розміру плати за послугу з централізованого опалення в разі ненадання її або надання не в повному обсязі, зниження якості, крім випадків, коли надання послуги з централізованого опалення розпочалася пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, здійснюється відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151, після проведення нарахувань згідно з вимогами пунктів 40-47 цих Правил.
Дія Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151, поширюється  на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних та якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням  вимог, наданих у додатку.
З наданих відповідачем до відзиву документів, вбачається у лютому 2019 року  були складені акти - претензія з приводу якості послуг водо-, теплопостачання (а.с. 116-121).  В зв`язку з відхиленням від нормативної температури в лютому місяці 2019 року споживачу було проведено розрахунок плати за централізоване опалення відповідно до Постанови КМУ від 7 лютого 2010 року № 151 (зменшено на 10%). 
Як зазначає у відзиві на апеляційну скаргу позивач, станом на 1 лютого 2021 року нових відхилень зафіксовано не було. 
Крім того, слід зазначити, що у відповідях  Міського голови  Білоцерківської міської ради від 22 листопада 2019 року, від 14 вересня 2020 року, від 18 лютого 2021 року на звернення ОСОБА_1 роз`яснено, що  з метою складання акту необхідно звертатися до КП БМР «Білоцерківтепломережа» (а.с.85-87).
У наданих відповідачем копій  його звернень  не вбачається викладення ОСОБА_1 конкретної вимоги про складання актів  у зв`язку з  наданням послуги з централізованого опалення неналежної якості.
Сам факт не вирішення питання щодо встановлення у належній  відповідачеві квартирі автономного  опалення  не є підставою для проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення
Таким чином, підстав для проведення перерахунку  розміру плати за надання послуг з централізованого опалення у спірний період немає.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи  висновків суду не спростовують  і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду  Київської області  від 8 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                        Л.Д. Поливач

                                                                                                  А.М. Стрижеус