УХВАЛА

31 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  3/27/5022-316/2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни (далі - ФОП Васьковська О.В., відповідач, скаржник)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2020 та
постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 

у справі № 3/27/5022-316/2012
за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в місті Тернополі (далі - АТ "Укрексімбанк", позивач)
до ФОП Васьковської О.В.,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1)  ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ;  4)   ОСОБА_4 ,
про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ФОП Васьковська О.В. 17.01.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті)  звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 3/27/5022-316/2012; справу передати повністю на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 19.01.2022 для розгляду касаційної скарги у справі № 3/27/5022-316/2012 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової   Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), обґрунтовуючи наявність підстави для касаційного оскарження згідно з приписів пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України ФОП Васьковська О.В. у касаційній скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених:

- у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №   916/333/20 щодо застосування пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України (розділи 1.1. та 1.1.1. касаційної скарги);

- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №  310/11534/13-ц, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №  202/4494/16-ц та у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №  910/23028/17, від 21.07.2021 у справі № 910/14918/20, від 19.06.2019 у справі №  752/2605/13-ц, від 26.06.2019 у справі № 756/5568/17, від 17.01.2020 у справі №  311/3806/14, від 26.05.2019 у справі № 757/264/16, від 09.06.2021 у справі №  346/2764/15-ц, від 02.06.2021 у справі № 2-6460/11 стосовно того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України (розділ 1.1.2. касаційної скарги).

Також із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287  ГПК України  скаржник оскаржує судові рішення у даній справі з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини третьої статті 310  цього Кодексу, оскільки: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (розділи 1.2., 1.2.1. та 1.2.2. касаційної скарги).

Окрім цього, скаржник зазначає про наявність підстав для обов`язкового скасування судових рішень у даній справі відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 310 ГПК України (розділ 2 касаційної скарги).

З огляду на викладене касаційна скарга ФОП Васьковської О.В. подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статей 288, 290, 291 ГПК України, а також щодо сплати судового збору в порядку і розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір", Верховний Суд встановив таке.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.  Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.  Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову Західного апеляційного господарського суду ухвалено - 17.11.2021, повний текст її складено - 29.11.2021, а, отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України з урахуванням вихідних днів, припадає на  20.12.2021.

Водночас, касаційна скарга як зазначено вище, надіслана на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 17.01.2022, що підтверджується відміткою "Укрпошта Експрес" на поштовому конверті.

Отже, касаційна скарга ФОП Васьковської О.В. подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження без клопотання про його відновлення.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності клопотання про поновлення цього строку та обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Водночас, скаржником в тексті касаційної скарги зазначено, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримано - 28.12.2021, проте на порушення вимог частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги  не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

У даному випадку доказами, що підтверджують дату отримання скаржником копії оскаржуваної постанови можуть бути, зокрема, копія конверта з трек-кодом та роздруківка з сайту Укрпошта щодо відстеження поштових пересилань, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про дату її отримання тощо.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для можливості надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2020 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 3/27/5022-316/2012 з наведенням підстав для поновлення строку та доданням відповідних доказів, зокрема що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Окрім цього, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір"  (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням викладеного, на час подання касаційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 72 555,42 грн  (36 277,71 грн х  200% = 72 555,42 грн).

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції, що підтверджується також переліком додатків до касаційної скарги.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 72 555,42 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене, касаційна скарга ФОП Васьковської О.В. підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом: 

1) клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2020 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 3/27/5022-316/2012                    з наведенням підстав для поновлення строку та доданням відповідних доказів;

2) документа на підтвердження сплати судового збору в розмірі 72 555,42 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України  в залежності від повноти неусунення або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293   ГПК України або повернуто касаційну скаргу на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Окрім цього, положенням статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії. 

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам даної справи, що підтверджується також переліком додатків до касаційної скарги.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи пункту 7 частини другої статті 42 ГПК України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Зокрема, це стосується й вимог статті 291 ГПК України щодо процесуальних обов`язків скаржника.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Не надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам судового процесу позбавляє цих учасників обізнаності про зміст та підстави касаційного оскарження судового рішення у справі, що, в свою чергу, позбавляє можливості подати в суд касаційної інстанції заперечення проти відкриття касаційного провадження та відзив на касаційну скаргу (стаття 294, 295 ГПК України).

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги статті 291 ГПК України та надіслати копію касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи                № 3/27/5022-316/2012, а докази надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи № 3/27/5022-316/2012  надати суду у 10 денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 119, 123, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд  

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 3/27/5022-316/2012 - залишити без руху.

2. Надати Фізичній особі - підприємцю Васьковській Ользі Василівні строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Фізичній особі - підприємцю Васьковській Ользі Василівні, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293   ГПК України або повернуто касаційну скаргу на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              Т. Малашенкова

Суддя                                                                                               І. Бенедисюк

Суддя                                                                                               І. Колос