ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року	Львів	Справа № 460/3028/21 пров. № А/857/21077/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Онишкевича Т. В., 
за участю секретаря судового засідання – Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Дудар О. М. у м. Рівному, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

                                                         ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ» (далі – ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ») звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 09.03.2021 № 1 та від 15.03.2021 № 2;
визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію/відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.03.2021 №2483027/43404938 та від 25.03.2021 №2499067/43404938;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 09.03.2021 №1 та від 15.03.2021 №2.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних, є протиправними та підлягають скасуванню, а податкові накладні підлягають реєстрації з огляду на відсутність у контролюючого органу визначених законом підстав для відмови у їх реєстрації, так як факт реалізації товару – сільськогосподарської техніки Товариству з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК АГРО», зазначеного у таких податкових накладних, підтверджується належним чином складеними первинними документами.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 адміністративний позов задоволено. Стягнуто на користь ТзОВ "АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ» солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України судові витрати у загальній сумі 11040 грн (4540 грн - судовий збір, 6500 грн - витрати на професійну правничу допомогу).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що у контролюючого органу були законні підстави для прийняття оскаржуваних рішень, покликаючись на те, що на підтвердження спірної господарської операції позивачем не надано контролюючому органу первинних документів на реалізацію товарів, а саме документів на транспортування плуга та розрахункових документів на отримання коштів від ТзОВ «ОРГАНІК АГРО». Крім цього, зазначено, що суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження щодо оцінки повноти надання платником податків документів для реєстрації податкової накладної, що належали виключно до компетенції Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області та, відповідно, зобов`язувати контролюючий орган зареєструвати спірні податкові накладні. Вказує, що судом першої інстанції при стягненні витрат на професійну правничу допомогу не враховано, що договір про надання правничої допомоги від 07.04.2021 № 21-04/22 містить лише загальний перелік послуг, які можуть надаватись адвокатом позивачу, та не доведено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу були фактичними і неминучими, а їх розмір – обгрунтованим.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вказує на обґрунтованість рішення суду та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Під час апеляційного розгляду представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ» перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податку на додану вартість, основним видом діяльності якого є торгівля іншими автотранспортними засобами (КВЕД 45.19). 
09.03.2021 між ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ», як продавцем, та ТзОВ «ОРГАНІК АГРО», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу № 09/03/21, згідно з яким продавець зобов`язується продати, а покупець – купує сільськогосподарську техніку в такій кількості, по такій ціні та на таких умовах, що є зазначеними у Додатку №1. Вказаним договором передбачено, що вартість товару, що поставляється за цим Договором складає 459700 грн, в т.ч. ПДВ - 76616,67 грн. Покупець здійснює 100% оплату вартості товару згідно з договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в строк до 10.03.2021. 
Пунктом 3.1 договору передбачено, що продавець поставляє товар на умовах та в терміни, вказаних в Додатку №1.
У додатку 1 до згаданого вище договору зазначено специфікацію, ціни та умови поставки, а саме: обладнання - плуг оборотний Lemken 5-ти корпусний вживаний, ціна за одиницю без ПДВ 383083,33 грн, кількість 1 шт., термін поставки до 01.04.2021, загальна сума з ПДВ 459700 грн, з них ПДВ 20 % - 76616,60 грн.
За здійсненою операцією в межах господарської діяльності з ТзОВ «ОРГАНІК АГРО» позивачем складено податкову накладну від 09.03.2021 № 1 на загальну суму 459700 грн, в тому числі ПДВ – 76616,67 грн.
Після направлення податкової накладної в Єдиний реєстр податкових накладних для її реєстрації позивач отримав квитанцію від 15.03.2021 № 9052215002 про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації з підстав відсутності в таблиці даних платника податку на додану вартість кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8432, як товару/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник «D»=6.5990%, «Р»=0.
17.03.2021 позивачем було подано повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів (14 додатків) щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено.
19.03.2021 комісією Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення № 2483027/43404938 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.03.2021 № 1 у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додатково зазначено, що встановлена невідповідність в наданих копіях документів.
Крім цього, 15.03.2021 між ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ», як продавцем, та ТзОВ «ОРГАНІК АГРО», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу № 15/03/21, згідно з яким продавець зобов`язується продати, а покупець – купує сільськогосподарську техніку в такій кількості, по такій ціні та на таких умовах, що є зазначеними у Додатку №1. Вказаним договором передбачено, що вартість товару, що поставляється за цим договором складає 512550 грн, в т.ч. ПДВ - 85425 грн. Покупець здійснює 100% оплату вартості товару згідно з договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в строк до 16.03.2021. 
Пунктом 3.1 договору передбачено, що продавець поставляє товар на умовах та в терміни, вказаних в Додатку №1.
У додатку 1 до згаданого вище договору зазначено специфікацію, ціни та умови поставки, а саме: обладнання - плуг оборотний Lemken 5-ти корпусний вживаний, ціна за одиницю без ПДВ 427125 грн, кількість 1 шт., термін поставки до 01.04.2021, загальна сума з ПДВ 512550 грн, з них ПДВ 20 % - 85425 грн.
За здійсненою операцією в межах господарської діяльності з ТзОВ «ОРГАНІК АГРО» позивачем складено податкову накладну від 15.03.2021 № 2 на загальну суму 512550 грн, в тому числі ПДВ – 85425 грн.
Після направлення податкової накладної в Єдиний реєстр податкових накладних для її реєстрації позивач отримав квитанцію від 22.03.2021 № 9057861371 про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації з підстав відсутності в таблиці даних платника податку на додану вартість кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8432, як товару/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник «D»=6.5990%, «Р»=0.
24.03.2021 позивачем було подано повідомлення №2 про надання пояснень та копій документів (18 додатків) щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено.
25.03.2021 комісією Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення № 2499067/43404938 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.03.2021 № 2 у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не доведено наявності в нього правових підстав для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки первинні документи, які позивачем були надані комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, засвідчують факт реального виконання ним господарських зобов`язань перед контрагентом.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами 1, 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 1165).
Пунктом 3 Порядку № 1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відтак, встановлена контролюючим органом невідповідність податкової накладної жодній з ознак безумовної реєстрації є підставою для її перевірки щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника, а також критеріям ризиковості здійснення операцій.
Пунктом 7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Додатком 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно з пунктами 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
У справі, що розглядається спірним питанням є, зокрема, правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як встановлено зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації складених ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ» спірних податкових накладних, контролюючий орган зупинив реєстрацію податкових накладних у зв`язку з тим, що господарські операції платника податків відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8432, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. 
Натомість, контролюючим органом не доведено невідповідність податкових накладних ознакам безумовної реєстрації та підставність для їх перевірки щодо відповідності критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
Судом встановлено, що вищезазначена таблиця даних платника податку з кодом УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8432 подана позивачем. 
Також відповідачами не доведено, якою саме була величина залишку обсягу придбання відповідного товару позивачем та в який спосіб і на підставі яких документів вона була визначена.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних позивача від 09.03.2021 №1 та від 15.03.2021 № 2 зупинено безпідставно.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 44 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем як продавцем та покупцем – ТзОВ «ОРГАНІК АГРО» були укладені договори купівлі-продажу від 09.03.2021 № 09/03/2021 та від 15.03.2021 № 15/03/2021 щодо поставки товару - плугів оборотних Lemken 5-ти корпусних вживаних.
Предмет договору відповідає економічному виду діяльності ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ».
Підставність складення спірних податкових накладних позивач доводить копіями документів, які були подані на розгляд комісії Головного управління ДПС у Рівненській області та наявні в матеріалах справи, а саме: договори купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, акти приймання-передачі товару, видаткові накладні, довіреності, рахунки на оплату, платіжні доручення, акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 17.03.2021, договір-заявка перевезення вантажу, товарно-транспортні накладні.
Таким чином, платником податків підтверджено реальність господарських операцій, із здійснення яких було виписано спірні податкові накладні.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої, зокрема, у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Враховуючи те, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містили відомостей про необхідність надання конкретних документів, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, позивач надав контролюючому органу копії документів, які передбачені пунктом 5 Порядку № 520, на власний розсуд.
Натомість, комісією Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних безпідставно не враховано наданих позивачем документів щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій, за яких складено податкові накладні від 09.03.2021 № 1 та від 15.03.2021 № 2.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано пояснення та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, контролюючому органу на його вимогу в обсязі, який був розумним та достатнім для реєстрації податкових накладних, а тому не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо ненадання позивачем первинних документів тощо.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що контролюючий орган не довів правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, а тому оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, а спірні податкові накладні – реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не є підміною повноважень державного органу чи порушенням дискреційних повноважень останнього.
Що стосується стягнення з відповідачів на користь ТзОВ «АГРОТЕХЗАПЧАСТИНИ» витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити, що відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом частин першої - четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значенням справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги – це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Аналізуючи наведені правові норми, можна зробити висновок, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката Шевчука Віктора Сергійовича (ордер від 08.04.2021 серії ВК №1009799, виданий Адвокатським об`єднанням «Шевчука Віктора») у розмірі 6500 грн позивачем надані суду такі докази: договір про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 07.04.2021 №21-04/22, акт №1/21-04/22 від 01.06.2021 прийому – передачі правничих послуг, розрахунок №1 суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу, рахунок на оплату від 07.04.2021 №47/21, платіжне доручення від 09.04.2021 №163 на суму 6500 грн.
З вказаних документів встановлено, що позивач поніс витрати в суді першої інстанції на послуги адвоката 6500 грн, які, на думку суду першої інстанції, відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та не є завищеними, тому і стягнуто 6500 грн солідарно з відповідачів.
Апеляційний суд звертає увагу, що позивач при поданні позовної заяви просив суд відшкодувати йому судові витрати та подав усі необхідні докази до ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів критично ставиться до доводів скаржника про неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 6500 грн у конкретній справі, оскільки відповідач не обґрунтував своєї позиції щодо вказаного та не зазначив, яким розмір гонорару адвокату вважає співмірним з наданою ним правничою допомогою.
Крім того, відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід також зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі справа №826/841/17.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн.
За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-             

                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 460/3028/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.  

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 09.03.2022