ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/533/22 Справа № 212/9470/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони справи :
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач-ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року, винесену суддею Дехтою Р.В. у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту ухвали відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У травні 2021 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та, ОСОБА_1 із про стягнення заборгованості за житлово – комунальні послуги.
21 жовтня 2021 року в межах встановленого судом процесуального строку ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про порушення прав споживачів та зобов`язання виконати певні дії.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року зустрічна позовна заявп ОСОБА_1 повернута позивачу.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2021 року позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги задоволені 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою : АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 по 30.04.2021 у розмірі 9510 грн, 36 коп. , індекс інфляції 802 грн. 56 коп. та 3 % річних – 310 грн. 12 коп.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухвалою суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви через підсистему електронний суд 15 листопада 2021 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність ухвали суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, ставить питання про її скасування та прийняття до розгляду виправленої зустрічної позовної заяви згідно чинного законодавства.
При цьому скаржник зазначає, що суд першої інстанції не вручив відповідачам позовну заяву з додатками і продовжував процес 3 місяці до 06 жовтня 2021 року, надіславши після чисельних скарг на електронну адресу неякісні обривки справи.
ОСОБА_1 вказує на те, що у зустрічному позові про порушення прав споживачів, поданому у встановлений законом строк, сторона позивача обґрунтовано зазначала, що позивні вимоги за первісним позовом відповідачі не визнають та заперечують проти задоволення цього позову та вважають, що задоволені повинні бути зустрічні позовні вимоги.
Скаржник вважає ухвалу суду про повернення зустрічного позову необґрунтованою, в ухвалі суд спотворив зміст зустрічних позовних вимог викладених позивачами у позові, не надав оцінку праву нарахування інфляційних втрат та 3% річних.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Позивач за первісним позовом ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, яка винесена без порушень норм матеріального і процесуального права, просить залишити ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року без змін, відмовивши скаржнику в задоволенні її апеляційної скарги. ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» зазначає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 за своїм змістом не є позовними вимогами, що пов`язані між собою з первісними позовними вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а є по суті клопотанням про витребування доказів та такі способи захисту не передбачені чинним законодавством України. Окрім того, ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» звертає увагу на те, що первісний позов вже розглянуто судом та 05 листопада 2021 року ухвалено судове рішення по даній справі.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала суду зазначена у п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених зустрічних позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, повертаючи ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву виходив з того, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.2 ст.193 Цивільного процесуального кодексу України. 
Також, суд дійшов висновку, що обрані позивачами за зустрічним позовом у зустрічній позовній заяві способи захисту в частині визнання судом факту відсутності договірних відносин не передбачені законами України, зокрема ст.16 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, що, як наслідок, виключає оцінку взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів в цій частині позовних вимог.
Суд першої інстанції звернув увагу на те, що з`ясування всіх обставин справи, зокрема щодо наявності або відсутності матеріальних правовідносин між сторонами, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, належить до повноважень суду при розгляді справи. Щодо цих обставин сторони у встановленому процесуальному порядку можуть надати суду свої заперечення, пояснення, міркування і аргументи. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику зазначається у мотивувальній частині рішення суду (п.3 ч.4 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України).
Вимоги щодо зобов`язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» надати суду оригінали документів (пункти 4-8 позовних вимог за зустрічним позовом) та здійснити судову оцінку цих документів (пункти 9-13 позовних вимог за зустрічним позовом) не можуть вважатись позовними, оскільки вони можуть бути вирішені в порядку розгляду цивільної справи за первісним позовом, зокрема в порядку передбаченому відповідними статтями Цивільного процесуального кодексу України шляхом витребування доказів та їх оцінки судом.
Що стосується позовних вимог, пов`язаних з завданням моральної та матеріальної шкоди внаслідок травмування (пункти 14-15 позовних вимог за зустрічним позовом), то суд першої інстанції виходив з того, що позивач за зустрічним позовом не зазначила у зустрічній позовній заяві докази та/або посилання на них, які б підтверджували ті обставини, що позовні вимоги в цій частині безпосередньо і прямо пов`язані зі спірними правовідносинами між сторонами щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись з доводами ОСОБА_1 , викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.193 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Статтею 194 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.  Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано лише до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.
Зустрічний позов повинен бути взаємопов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови відповідають вимогам законодавства України щодо обраного способу захисту, юрисдикції, підсудності та взаємно пов`язані, їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.06.2019 у справі №916/542/18 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Так, суд першої інстанції, перевіряючи взаємопов`язаність зустрічного позову із первісним позовом і доцільність їх спільного розгляду встановив, що підставою звернення позивача з первісним позовом є стверджуване позивачем невиконання відповідачами своїх зобов`язань зі сплати заборгованості за надані відповідачам житлово-комунальні послуги, а підставою пред`явлення зустрічного позову є стверджуванні позивачем відсутність договірних відносин між сторонами та завдання позивачу моральної та матеріальної шкоди внаслідок травмування.
Відповідно до ст.5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Матеріалами справи встановлено, що по даній справі за первісним позовом судом першої інстанції вже ухвалено судове рішення 05 листопада 2021 року, ще до подачі ОСОБА_1 15.11.2021 апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду, тобто на час апеляційного перегляду справи відсутні підстави для прийняття зустрічного позову і об`єднання його з первісним позовом.
Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, повернувши заявниці зустрічний позов роз`яснив ОСОБА_1 її право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, шляхом подачі первісного позову у загальному порядку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом 1 інстанції грубо порушені норми матеріального і процесуального права, не заслуговують на увагу.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань, які б стверджували про те, що оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції постановлено без додержання норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2022 року.
Головуючий:
Судді: