ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/893/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Корчинській М.В.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ «Транспорт Лоджістік» - Андрушко Л.І., Дідуренко С.В.
від ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» - Нестеренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»
на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021р., ухвалене суддею Волковим Р.В., м. Одеса, повний текст складено 23.09.2021,
у справі № 916/893/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспорт Лоджістік»
до Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» 
про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 255129 грн.

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспорт Лоджістік» (далі ТОВ «Транспорт Лоджістік») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» (далі ПрАТ «Одеський автоскладальний завод»), в якому (з урахуванням заяви 17.06.2021) просило суд 
- усунути ТОВ «Транспорт Лоджістік» перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю з боку ПрАТ «Одеський автоскладальний завод», шляхом демонтажу самовільно встановленого на земельній ділянці, що є комунальною власністю, шлагбаума, який перешкоджає доступу до нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги отамана, будинок 29-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 1425843351101; та Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги отамана, будинок 29-Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 149890251101;
- стягнути з ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» на користь ТОВ «Транспорт Лоджістік» витрати на відновлення знищеного майна у загальному розмірі 255129 грн., з яких: 213000 грн. на відновлення паркану та 42129 грн. - на відновлення воріт.
Позов мотивований чиненням відповідачем перешкод у користуванні та розпоряджанні належним позивачу майном.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 у справі № 916/893/21 позов ТОВ “Транспорт Лоджістік” задоволено частково, зобов`язано ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ТОВ “Транспорт Лоджістік” шляхом демонтажу самовільно встановленого на земельній ділянці, що є комунальною власністю, шлагбаума, який перешкоджає доступу до нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 1425843351101; та Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 149890251101. 
В решті позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з відповідача на користь позивача 2270 грн. витрат по сплаті судового збору та 18000 грн - на правову допомогу.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності позивача на нежитлові будівлі, у користуванні та розпорядженні якими відповідач чинить перешкоди шляхом встановлення пропускного режиму за допомогою шлагбаума, для встановлення якого у відповідача відсутні будь-які правові підстави.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення витрат на відновлення знищеного майна у загальному розмірі 255129 грн., суд зазначив, що позивач не довів належним чином суму завданого збитку та не довів, що вказані дії, спрямовані на знищення майна, були вчинені відповідачем.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд також дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 18000 грн., із заявлених 36000 грн., витрат на правову допомогу.
Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позову, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована наступним.
1) Позивачем не було доведено факту порушення відповідачем його прав щодо користування належними позивачу будівлями, не доведено вчинення відповідачем перешкод щодо доступу позивача до вказаних будівель та не доведено, що розташований на території шлагбаум перешкоджає саме позивачу у здійсненні ним права розпорядження, користування та володіння нежитловою будівлею, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Чепіги Отамана, буд. 29-В, враховуючи передачу її в оренду позивачем третій особі.
Крім того, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю не відповідає ефективному способу захисту.
2) Суд дійшов необґрунтованого висновку, що земельна ділянка, на якій встановлено шлагбаум та контрольно-пропускний пункт для в`їзду на територію, на якій розташовані будівлі ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» та інших суб`єктів господарювання, а також стоянки автомобілів, не передавались у власність чи користування ПрАТ «Одеський автоскладальний завод».
У архіві ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» було знайдено копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471 «О выдаче ЗАО «Одесский автосборочный завод» документов, удостоверяющих право пользования земельным участком, площадью 22,3557 га, по ул. Ат. Чепиги, 29, для эксплуатации и обслуживания автосборочного завода и спортивного комплекса». 
Шлагбауми, паркани, антипаркувальні тумби, тощо, вважаються елементами об`єктів благоустрою, які ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» може встановлювати на наданій йому у користуванні території.
3) В порушення частин 2, 8 ст. 80 ГПК України, суд прийняв до розгляду заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не відповідають вимогам ч. 2 ст. 88 ГПК України. Крім того, вказані заяви були подані суду вже на стадії розгляду справи по суті та без належного обґрунтування причин неможливості їх подання разом з позовною заявою.
4) Суд не звернув увагу, що відповідачем не було додано розрахунок платної правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги, акти про надання послуг за договором. Платіжне доручення № 287 від 04.03.2021 не містить підпису та печатки платника, а також відмітки банку про проведення платежу.
До апеляційної скарги відповідачем додано копію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471 «О выдаче ЗАО «Одесский автосборочный завод» документов, удостоверяющих право пользования земельным участком, площадью 22,3557 га, по ул. Ат. Чепиги, 29, для эксплуатации и обслуживания автосборочного завода и спортивного комплекса».
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.
26.10.2021р. від ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» надійшла заява, до якої додано платіжне доручення № 315 від 22.10.2021 на суму 5 740,50 грн.
27.10.2021 від ТОВ “Транспорт Лоджістік” надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.  
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 за апеляційною скаргою ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 у справі № 916/893/21 відкрито апеляційне провадження, встановлено ТОВ “Транспорт Лоджістік” строк до 18.11.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/893/21.
29.10.2021 матеріали даної справи надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.
18.11.2021 від представника ТОВ “Транспорт Лоджістік” надійшло клопотання про продовження пропущеного процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 справу № 916/893/21 призначено до розгляду на 22.12.2021 о 12:00 год. Одночасно продовжено ТОВ “Транспорт Лоджістік” строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 13.12.2021.
08.12.2020 від ТОВ “Транспорт Лоджістік” надійшла заява про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. в апеляційному провадженні у даній справі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 доводи, викладені ТОВ “Транспорт Лоджістік” у заяві про відвід, визнано необґрунтованими, матеріали справи № 916/893/21 передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України, для вирішення питання про відвід.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 (суддя Діброва Г.І.) у задоволенні заяви ТОВ «Транспорт Лоджістік» про відвід відмовлено.
22.12.2021 від ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» надійшли клопотання:
1) про витребування у Виконавчого комітету Одеської міської ради:
- інформації щодо прийняття Виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення від 21.03.1998 № 471 «О выдаче ЗАО «Одесский автосборочный завод» документов, удостоверяющих право пользования земельным участком, площадью 22,3557 га, по ул. Ат. Чепиги, 29, для эксплуатации и обслуживания автосборочного завода и спортивного комплекса»;
- засвідченої копії рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471 «О выдаче ЗАО «Одесский автосборочный завод» документов, удостоверяющих право пользования земельным участком, площадью 22,3557 га, по ул. Ат. Чепиги, 29, для эксплуатации и обслуживания автосборочного завода и спортивного комплекса».
2) про поновлення процесуального строку на подання письмового доказу - рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471, про прийняття та залучення його до матеріалів справи.
В судове засідання 22.12.2021 з`явились представники учасників справи.
В судовому засіданні представником ТОВ «Транспорт Лоджістік» адвокатом Дідуренко С.В. заявлено усне клопотання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. в апеляційному провадженні у справі № 916/893/21, у задоволення якого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 відмовлено.
В судовому засіданні 22.12.2021 колегія суддів, розглянувши заявлені ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» клопотання, зазначає наступне.
По-перше слід зазначити, що заявлені клопотання є взаємовиключними, оскільки з одного боку відповідач просить суд апеляційної інстанції витребувати відповідний доказ, а з другого - залучити його до матеріалів даної справи.
Щодо клопотань ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» від 22.12.2021 про витребування у Виконавчого комітету Одеської міської ради інформації щодо прийняття рішення від 21.03.1998 № 471 та засвідченої його копії, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.
Відповідач, обґрунтовуючи не подання цих клопотань в суд першої інстанції, зазначив, що діючому керівництву ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» не було відомо про наявність такого рішення Одеської міської ради, через те, що керівництво приступило до виконання обов`язків лише 20.10.2020.
Порядок поновлення процесуальних строків урегульовано ст. 119 ГПК України, відповідно до ч. 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З аналізу ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.
Разом з тим, наведені відповідачем причини не подання цих клопотань в суд першої інстанції не можуть вважатись поважними, оскільки станом на момент подання позову у даній справі вже було діюче керівництво ПрАТ «Одеський автоскладальний завод». Відповідачем у даній справі виступає юридична особа (ПрАТ «Одеський автоскладальний завод»), а не її керівництво. Крім того, з 20.10.2020 нове керівництво ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» не було позбавлено можливості встановити підстави користування підприємством земельною ділянкою.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не зазначено поважних причин неможливості своєчасного звернення з клопотаннями про витребування доказів в суд першої інстанції, колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України залишає такі клопотання без задоволення.
Щодо клопотань ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» від 22.12.2021 про поновлення процесуального строку на подання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471, про прийняття та залучення його до матеріалів справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідач, обґрунтовуючи не подання цих доказів в суд першої інстанції, також посилається на те, що діючому керівництву ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» не було відомо про наявність такого рішення Одеської міської ради, через те, що керівництво приступило до виконання обов`язків лише 20.10.2020.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача). Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
За імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.
Разом з тим, як вже зазначалось, станом на момент подання позову у даній справі вже було діюче керівництво ПрАТ «Одеський автоскладальний завод». Відповідачем у даній справі виступає ПрАТ «Одеський автоскладальний завод», як юридична особа, а не її керівництво. З 20.10.2020 нове керівництво ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» не було позбавлено можливості встановити підстави користування підприємством земельною ділянкою.
Тобто наведені скаржником обставини не можуть вважатись тим винятковим випадком неможливості подання вищезазначених доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим, колегія суддів залишає без розгляду наданий відповідачем доказ - рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.03.1998 № 471.
В судовому засіданні 22.12.2021 представник ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 у справі № 916/893/21 в частині задоволення позову, прийняти нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову ТОВ «Транспорт Лоджістік» відмовити повністю.
Представники ТОВ «Транспорт Лоджістік» заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині – без змін.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
З матеріалів даної справи вбачається, що ТОВ «Транспорт Лоджістік» на праві приватної власності належать нежитлові будівлі, загальною площею 1069,1 кв.м, що знаходяться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1425843351101). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 155016381) до складових частин об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться за вищевказаною адресою належать: нежитлова будівля, L; огорожа, 1-3.
Також на праві спільної часткової власності (12/100 частин) ТОВ «Транспорт Лоджістік» належать нежитлові будівлі , загальною площею 13005,4 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1495890251101). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 177351889) до складових частин об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться за вищевказаною адресою належать: нежитлова будівля, літ. R, R1; загальна площа 6837,7 кв.м; нежитлова будівля, літ. R2, R3, R4; загальна площа 5182,9 кв.м; нежитлова будівля, літ. V; загальна площа 76,8 кв.м; нежитлова будівля, літ. F; загальна площа 908 кв.м.
В свою чергу ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» на праві приватної власності належать нежитлові будівлі, загальною площею 3018,4 кв.м, що знаходяться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана (вул. Бондарева), буд. 29 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1604392651101). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 131742200) до складових частин об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться за вищевказаною адресою належать: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 2715,8; нежитлова будівля літ. Б, загальною площею 179,8 кв.м; нежитлова будівля літ. Г, загальною площею 87,2 кв.м; нежитлова будівля літ. W, загальною площею 35,6 кв.м.
Учасниками справи не заперечується, що за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29, біля нежитлового приміщення, яке належить на праві власності відповідачу, наявний шлагбаум та контрольно-пропускний пункт.
В матеріалах даної справи містяться нотаріально-оформлені заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.09.2021 (а.с. 34-35 т.1), в яких вони повідомили, що по провулку Павла Кравцова у м. Одесі біля будівлі заводоуправління ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» встановлений шлагбаум для в`їзду на територію, на якій розташовані будівлі заводу та інших суб`єктів господарювання, а також стоянки автомобілів. Шлагбаум для проїзду автотранспорту підіймають тільки за наявності перепусток, виписаних керівництвом заводу. Пішки можна пройти через розташовану поруч прохідну, але також тільки з дозволу керівництва ПрАТ «Одеський автоскладальний завод».
Також в матеріалах даної справи міститься лист Департаменту комунальної власності від 13.04.2021 №01-19/999, в кому повідомлено, що рішення стосовно передачі у власність або користування ПАТ «Одеський автоскладальний завод» земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Одеською міською радою не приймалося.
Предметом спору у даній справі в оскаржуваній частині є вимога ТОВ «Транспорт Лоджістік» усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю з боку ПрАТ «Одеський автоскладальний завод», шляхом демонтажу самовільно встановленого на земельній ділянці, що є комунальною власністю, шлагбаума, який перешкоджає доступу до нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 1425843351101; та АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 149890251101.
Підставами задоволення позову зазначено чинення відповідачем перешкод у користуванні та розпоряджанні належним позивачу майном вищевказаними нежитловими будівлями.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач чинить перешкоди позивачу шляхом встановлення пропускного режиму за допомогою шлагбаума, для встановлення якого у відповідача відсутні будь-які правові підстави.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (частини 1-3 ст. 319 ЦК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
У розумінні положень наведеної норми право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, тобто може звернутися до суду із негаторним позовом. 
Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень стосовно користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Відповідні дії особи повинні мати характер триваючого правопорушення, наявного у момент подання позову. 
Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).
Як вже зазначалось, за адресою: АДРЕСА_1 , біля нежитлового приміщення, яке належить на праві власності відповідачу, наявний шлагбаум та контрольно-пропускний пункт.
Відповідачем не заперечується, що вказаний шлагбаум та контрольно-пропускний пункт  встановлений для в`їзду на територію, на якій розташовані будівлі як ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» так і інших суб`єктів господарювання, у тому числі ТОВ «Транспорт Лоджістік», а також те, що вказаний шлагбаум встановлений саме ним.
Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні докази, що підтверджують законність встановлення ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» цього шлагбауму та/або контрольно-пропускного пункту, або згода на їх встановлення ТОВ «Транспорт Лоджістік», як особи, приміщення якої також знаходяться на цій території.
Згідно листа Департаменту комунальної власності від 13.04.2021 №01-19/999 Одеською міською радою не приймалося рішення стосовно передачі у власність або користування ПАТ «Одеський автоскладальний завод» земельної ділянки за вищевказаною адресою.
Тобто земельна ділянка, на якій встановлено шлагбаум та контрольно-пропускний пункт для в`їзду на територію, на якій розташовані будівлі ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» та інших суб`єктів господарювання, у тому числі ТОВ «Транспорт Лоджістік», не передавались у власність чи користування ПрАТ «Одеський автоскладальний завод».
Колегією суддів враховуються нотаріально-оформлені заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.09.2021 (а.с. 34-35 т.1), в яких вони повідомили, що по провулку Павла Кравцова у м. Одесі біля будівлі заводоуправління ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» встановлений шлагбаум для в`їзду на територію, на якій розташовані будівлі заводу та інших суб`єктів господарювання, а також стоянки автомобілів. Шлагбаум для проїзду автотранспорту підіймають тільки за наявності перепусток, виписаних керівництвом заводу. Пішки можна пройти через розташовану поруч прохідну, але також тільки з дозволу керівництва ПрАТ «Одеський автоскладальний завод».
Вищевказані заяви відповідають вимогам ст. 88 ГПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пропонування позивачу оформити перепустку для доступу до власних приміщень та встановлення відповідачем пропускного режиму за допомогою шлагбаума створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном.
Щодо доводів скаржника про те, що заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відповідають вимогам ч. 2 ст. 88 ГПК України (свідками не вказані джерела обізнаності щодо цих обставин), колегія суддів зазначає, що для встановлення викладених у цих заявах обставин не потрібні додаткові джерела. 
Щодо доводів скаржника про те, що позивачем не доведено, що розташований на території шлагбаум перешкоджає саме позивачу у здійсненні ним права розпорядження, користування та володіння нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи передачу її в оренду позивачем третій особі, колегія суддів зазначає, що передача нерухомості в оренду не позбавляє її власника права на звернення до суду з негаторним позовом.
Щодо доводів скаржника про те, що позивачем не було додано розрахунок платної правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги, акти про надання послуг за договором, а також про те, що платіжне доручення № 287 від 04.03.2021 не містить підпису, печатки платника та відмітки про проведення платежу, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №б/н від 04.03.2021, за умовами п. 1.1., 3.1. якого клієнт (позивач) доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту за винагороду правову допомогу з питання усунення перешкод у користуванні власністю з боку ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» у суді першої інстанції. Сума винагороди адвоката за надання правової допомоги складає 36000 грн. (із розрахунку 2800 грн за годину зайнятості: під час роботи з документами; перебування у суді; участі у перемовинах з третіми особами; на консультаціях клієнта та при вчиненні інших дій, пов`язаних з виконанням даного договору. 
Отже сума гонорару, яка підлягала сплаті адвокату, була визначена сторонами у фіксованому розмірі та не обраховувалася виходячи з кожного виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги.
Директор ТОВ «Транспорт Лоджістік» в судовому засіданні підтвердив, що платіжним дорученням № 287 від 04.03.2021 перерахував адвокату Дідуренко С.В. 36000 грн. за послуги правової допомоги згідно договору № 0403/21 від 04.03.2021.
Колегією суддів також враховується, що відповідно до частин 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідач не надавав суду першої інстанції будь-яких заяв, клопотань чи заперечень щодо витрат позивача на оплату правничої допомоги. 
Рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 у справі № 916/893/21 в оскаржуваній частині ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог  статті 129 ГПК України  покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 у справі № 916/893/21   залишити без змін.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Одеський автоскладальний завод».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до  ст. 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 28.12.2021.

Головуючий суддя                                                            Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                     О.Ю. Аленін

Суддя                                                                                     І.Г. Філінюк