ф
УХВАЛА

17 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 160/11568/20
адміністративне провадження № К/990/1331/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №160/11568/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу № 1188к від 31.07.2020 року начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського ВП ГУНП" щодо накладення на начальника Павлоградського ВП ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1 і 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців І, 2 пункту І розділу 11, абзацу 1 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, шо пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, приниження авторитету та рівня довіри населення до органів Національної поліції України;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції від 25.08.2020 року № 231о/с в частині щодо звільнення зі служби начальника Павлоградського ВП ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 за п.6. ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення);
- зобов`язати начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 
19 січня 2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 10 січня 2022 року.
20 січня 2022 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
07 лютого 2022 року на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга подана повторно після її повернення, що не позбавляє права звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду. Крім того, зазначає що кожна касаційна скарга, яка була подана ним до Верховного Суду має різний зміст та форму, що свідчить про спроби привести її у відповідність до частини другої статті 330 КАС України.
Скаржником додатково зазначено, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області розглядається кримінальне провадження №185/170/21 де він приймав участь у судових засіданнях, підготовка до яких вимагає значного часу. Також скаржник послався на проходження обстеження здоров`я матері, тому в сукупності обставини становлять об`єктивність перешкод, які не дозволяли подати касаційну скаргу в строк передбаченою статтею 329 КАС України.
Суд зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року зазначені позивачем причини пропуску строку на касаційне оскарження були визнані неповажними. Отже, фактично зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які Суд вже оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.
Невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Суд наголошує, що подача касаційної скарги вчетверте та через 4 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку відповідачем не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №160/11568/20.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №160/11568/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №160/11568/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    С.А. Уханенко