ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року
м. Харків
справа № 644/1936/17
провадження №22-ц/818/1163/22
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
сторони справи: 
позивач –Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року , постановлене у складі судді Попової В.О.
установив:
Позивач в особі свого представника - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2007 року. 
Позов обґрунтовано тим, що 23.03.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконав, в зв`язку з чим станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 29403,84 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1875,01 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі   22452, 46 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3200 грн. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; штраф – 500 грн (фіксована частина), 1376,37 грн- штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1600 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року позовні вимоги АТ Комерційний банк «ПриватБанк» задоволені  частково. Стягнуто  з ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 березня 2017 року за тілом кредиту в розмірі 1875 грн. 00 коп. В  іншій частині у задоволенні позову  відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь   ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 318 гривень, 87 копійок.
Судове рішення в частині вимог відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, мотивовано тим що, як вбачається з матеріалів справи позовну вимогу публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» задоволено частково на 6,38%. Беручи до уваги те, що відповідачем підтверджено належним чином надання адвокатом Лебединскою І.С. професійної правничої допомоги, враховуючи положення статті 141 ЦПК України та керуючись тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, сума витрат, яка підлягає стягненню з банку на користь відповідачки повинна складати 318,87грн (6,3767 % від 5000,00 грн).
Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу,  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення яким стягнути з АТ Комерційний банк «Приватбанк» на її користь витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4681 грн 13 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн за подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим що, рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу є незаконним та необґрунтованим, прийнятим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, винесене з порушенням процесуального права. Суд в рішенні вірно прийшов до висновків, що відповідач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн, однак невірно здійснив розрахунок та розподіл судових витрат між сторонами за результатами розгляду справи, чим порушив вимоги ст. 141 ЦПК.
Оскільки позовну вимогу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково на 6,38%, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, сума витрат, яка підлягає стягненню на користь Відповідача повинна складати 5000 – 318,87 грн. (6,3767 % від 5000,00 грн) = 4681.13 грн. Таким чином суд не правильно розподілив судові витрати.
19.01.2022 до Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення Полфьоровій Я.В., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», в яких прохала зменшити розмір заявлених представником відповідача витрат на правничу допомогу, як таких, що недоведені та неспівмірні.
Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України   підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга не містить доводів стосовно часткового задоволення позовних вимог рішенням суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, тому судова колегія не надає оцінки рішення суду в цій частині.
Судом встановлено, що в березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с. 1-2).
19.06.2017 заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовні вимоги задоволено(а.с.34).
В липні 2020 ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій прохала просила переглянути та скасувати заочне рішення (а.с.58-73).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 13 серпня 2020 року заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено, а саме скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.06.2017. (а.с.80-81).
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. (а.с.89-103). В обґрунтування витрат про компенсацію судових витрат представник надає детальний опис витрат, що складаються з вивчення матеріалів, збирання і підготовки доказів, підготовки заяви про перегляд заочного рішення, підготовку відзиву на позовну заяву. (а.с.111). До відзиву додано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до договору, розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та копію квитанції про сплату коштів за надані послуги адвоката.(а.с.106-111)
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до   ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено частково .Стягнуто з ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту в розмірі 1875 гривен   та судові витрати по справі в розмірі 102 (сто дві) грн 04 копійки. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь   ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 318 гривень, 87 копійок (а.с.152-160). 
В апеляційні скарзі  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 також просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу понесені у зв`язку із зверненням з апеляційною скаргою у сумі 1000 грн. В обґрунтування витрат про компенсацію судових витрат представник надає детальний опис витрат, що складається підготовка апеляційної скарги. До апеляційної скарги додано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до договору, розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та копію квитанції про сплату коштів за надані послуги адвоката.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судова колегія вважає, що заява Полфьоровій Я.В., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» про зменшення судових витрат не підлягає задоволенню, оскільки заявлений адвокатом розмір витрат на правову допомогу є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (6,37 у відсотковому виразі) колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягає зміні, а саме з позивача на користь відповідача, підлягає стягненню судові витрати з надання правової допомоги в суді першої інстанції у розмірі 4681 грн 13 коп. сплачені згідно договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до договору розрахунку суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та копії квитанції про сплату коштів за надані послуги адвоката 
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апелянтом доведена наявність підстав для висновку щодо необґрунтованості та незаконності рішенні суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції.
Тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 належить задовольнити, а рішення суду – змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Враховуючи повне задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача, підлягає стягненню судові витрати з надання правової допомоги в Харківському апеляційному суді у сумі 1000 грн сплачені згідно договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до договору, розрахунку суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та копії квитанції про сплату коштів за надані послуги адвоката
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 391 ЦПК України апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 4681 (чотири тисячі шістсот вісімдесят один) гривня 13 (тринадцять) копійок судових витрат з надання правничої допомоги в суді першої інстанції.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 ) 1000 (одна тисяча) гривень за судові витрати з надання правничої допомоги в Харківському апеляційному суді. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук