УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6981/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 82 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №296/6981/20 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор розподільчих систем «Житомиргаз», треті особи: Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Маслак В.П. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор розподільчих систем «Житомиргаз», у якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати останнього встановити у квартирі АДРЕСА_1 безкоштовний газовий лічильник із цільовим призначенням для приготування їжі до 01 січня 2021 року.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 10 листопада 2021 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №212/5836/17 у подібних правовідносинах. 

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та зобов`язати відповідача списати з його особового рахунку № НОМЕР_1 неіснуючу заборгованість за послуги. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала про відкриття провадження у справі від 25 серпня 2020 року в ЄРДР судових рішень з`явилася 29 вересня 2020 року. Судове засідання призначене на 19 жовтня 2020 року, хоча перше судове засідання у справі, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, належить проводити не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, порушені строки розгляду. Окрім того, ухвалою суду першої інстанції від 19 листопада 2020 року до участі в справі безпідставно залучені треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Також, клопотання відповідача були ним отримані лише через тиждень після судового засідання, що свідчить про їх подання без додержання вимог цивільно-процесуального права, що потягло порушення його прав щодо своєчасного ознайомлення із клопотаннями та надання на них аргументованих відповідей. Проте, його заперечення з цього приводу судом першої інстанції були безпідставно відхилені. Крім того, підстави, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 31 березня 2021 року, щодо зупинення провадження у справі з посиланням на справу №212/5836/17 є незаконними. Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2021 року ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2021 року скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду першої інстанції від 10 листопада 2021 року було повторно задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Копію такого клопотання він також отримав через тиждень після судового засідання. Незважаючи на висновок Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, суд першої інстанції повторно зупинив провадження у справі, хоча правовідносини між сторонами протилежні і стосуються оплати за неотримані послуги. Відповідач здійснює безпідставно значне нарахування за користування газопостачанням. Він використовує газ для приготування їжі, у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає та навідується туди періодично. За даною адресою Управління соціального захисту населення сплачує норму споживання газу, як інваліду війни 2-ої групи, неспожитого ним. Згідно зі ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року. Встановлення в будинку загальнобудинкового лічильника обліку природного газу, не звільняє відповідача від обов`язку встановити йому індивідуальний лічильник. Він сплачує за газопостачання за тарифами, в яких передбачені витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу, а тому відповідач зобов`язаний надати послуги, які ним оплачені.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. 

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали. Просять її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суд першої інстанції.

Представник АТ «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» - Гончарук О.М. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. 

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

За загальними правилами, обираючи та застосовуючи норми права до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Мало того, під час вирішення спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2021 року, що оскаржується в апеляційному порядку та на яку наразі відкрито апеляційне провадження, у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до АТ «Оператор розподільчих систем «Житомиргаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії зупинено провадження на підставі п.10 частини першої ст.252 ЦПК України та ст.253 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №212/5836/17. 

Відповідно до п.10 частини першої ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 

Згідно з п.14 частини першої ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку п.10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Так, на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №212/5836/17 за позовом ОСОБА_2 та інших до ПАТ «Криворіжгаз» про визнання незаконним режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно з показниками загальнобудинкового приладу обліку газу; зобов`язання газопостачальну організацію поновити споживачам режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників; визнання права за побутовими споживачами природного газу на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок газопостачальника, за касаційною скаргою позивачів на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, з метою гарантування юридичної визначеності та необхідності у відступленні (конкретизації) правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого в постанові від 07 листопада 2018 року в справі №214/2435/17, а саме в частині висновків про те, що пропозиція газорозподільної організації щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки має значення період, у який така пропозиція здійснена: якщо до 20 січня 2018 року, коли згода усіх співвласників квартир на встановлення загальнобудинкового лічильника газу не вимагалась, чи після 20 січня 2018 року, коли загальнобудинковий лічильник газу міг бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Подібні правовідносини може означати як такі, що мають лише певні спільні риси, так і правовідносини, що є тотожними, тобто такими самими як інші. Подібність правовідносин визначається за їх елементами: суб`єктами, об`єктами та змістом (правами й обов`язками суб`єктів правовідносин). Із теорії права відомо, що суб`єктний і об`єктний критерії подібності правовідносин мають значення тоді, коли гіпотеза норми права, що має бути застосована для врегулювання цих відносин, вказує на конкретний вид суб`єктів або об`єктів права, яких стосується правило диспозиції цієї норми. Суб`єктний і об`єктний критерії не завжди допомагають визначити подібність правовідносин. Якщо норма права не передбачає, що її дія поширюється лише на обмежене коло осіб, суб`єктний критерій не впливає на кваліфікацію певних правовідносин як подібних. Із огляду на вказане основним критерієм, без якого неможливо встановити подібність правовідносин, є їх юридичний зміст - права й обов`язки учасників, а подібність правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, свідчить про їх тотожність. Тобто, у даному випадку поняття «подібні правовідносини» є більш широким за поняття «тотожні правовідносини». 

ОСОБА_1 в обґрунтування свого позову посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 07 листопада 2018 року в справі №214/2435/17, які полягають у тому, що обов`язок встановити індивідуальні прилади обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем, який належить до такої категорії споживачів природного газу, як населення, покладено на газорозподільні організації. Такі споживачі не зобов`язані відшкодувати джерела фінансування вказаних приладів обліку та робіт з їх установлення, оскільки відповідне фінансування уже закладено в тариф на оплату споживчого газу відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Отже, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, сформульований у постанові від 07 листопада 2018 року в справі №214/2435/17, був предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду в справі №212/5836/17, оскільки у встановленому законом порядку було звернуто увагу на необхідність надання відповіді на інше питання, на яке правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, сформульований у постанові від 07 листопада 2018 року в справі №214/2435/17, відповіді не надає. Предмет спору цієї справи (№296/6981/20) безпосередньо стосується юридичного змісту прав та обов`язків учасників у справах №№212/5836/17, 214/2435/17. Тобто, відносини у справах є подібними, а правові висновки, викладені в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду в справі №214/2435/17 та постанові у справі №212/5836/17 безпосередньо впливають на розгляд справи №296/6981/20.

Аргументи апеляційної скарги із посиланням на постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2021 року не змінюють наразі висновків колегії суддів апеляційного суду щодо подібності правовідносин, оскільки ухвала суду першої інстанції від 31 березня 2021 року, якою зупинялося провадження у справі, була скасована іншою колегією апеляційного суду лише з тих підстав, що 23 березня 2021 року цивільну справу №212/5836/17, начебто, знято з розгляду Великої Палати Верхового Суду, що дійсності не відповідає.

Відповідно до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в справі №212/5836/17 Велика Палата Верховного Суду ухвалила відповідну постанову 26 жовтня 2021 року. Повний текст цієї постанови складений 23 листопада 2021 року, а оприлюднений - 03 грудня 2021 року. 

Тобто, на момент постановлення Корольовським районним судом м.Житомира ухвали від 10 листопада 2021 року про зупинення провадження Великою Палатою Верховного Суду повний текст постанови від 26 жовтня 2021 року складений ще не був (складений 23 листопада 2021 року) та оприлюдненим у ЄДРСР також не був (оприлюднений 03 грудня 2021 року), що перешкоджало суду першої інстанції продовжувати розгляд справи у подібних правовідносинах. Суд першої інстанції за заявою учасника справи законно використав право зупинення провадження у справі через об`єктивну неможливість ознайомитися із будь-яким змістом останньої постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року в подібних правовідносинах.

Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження на момент її винесення. На момент винесення судом першої інстанції ухвали від 10 листопада 2021 року повний текст постанови Великою Палатою Верхового Суду від 26 жовтня 2021 року складеним ще не був та оприлюдненим для ознайомлення також не був, а тому суд першої інстанції, зупиняючи провадження в справі з подібними правовідносинами, на час постановлення ухвали, що наразі оскаржується в апеляційному порядку, діяв цілком виправдано, правомірно та законно.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються заперечень на ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі (щодо недотримання строків відкриття провадження у справі, призначення першого судового засідання тощо) та про залучення до участі у справі третіх осіб можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, що прописано у частини другій ст.353 ЦПК України. Наразі судом першої інстанції рішення ще не ухвалено, апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та відкрито апеляційне провадження на ухвалу про зупинення провадження у справі, а тому обговорення законності та обґрунтованості вирішення судом першої інстанції процесуальних питань щодо відкриття провадження у справі та щодо залучення третіх осіб є передчасним у цьому апеляційному провадженні.

Позивачем заявлені вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання останнього встановити в квартирі позивача безкоштовний газовий лічильник за рахунок відповідача. Позивач у встановленому законом порядку вимоги не змінював, а тому прохальна частина апеляційної скарги про зобов`язання відповідача списати із особового рахунку позивача неіснуючу заборгованість за послуги виходить за межі заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, а доводи апеляційної скарги з цього приводу алогічні. Навпаки, аргументи щодо заборгованості зайвий раз підкреслюють подібність правовідносин.

Решта доводів апеляційної скарги спростовується вищевикладеним та додаткового правового обгрунтування не потребує. За положеннями ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права. 

Окрім того, частина перша ст.254 ЦПК України передбачає, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Обставини, що викликали зупинення провадження у справі, наразі усунуті. За таких обставин, відсутні перешкоди для суду першої інстанції негайно з власної ініціативи винести ухвалу про поновлення провадження та продовжити розгляд справи.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: