ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/326/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС у Кіровоградській області          
на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року (м. Кропивницький, суддя Кравчук О.В.) у справі № 340/326/21
за позовом  Фермерського господарства «АГРО-ПРОДУКТ 2017»
до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної податкової служби України
про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -

встановив:
  
У лютому 2021 року Фермерське господарство «АГРО-ПРОДУКТ 2017» (далі позивач) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації,  від 28.02.2020р. №1470415/41097583 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2020р. №3, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 14.02.2020р. №3 днем її прийняття, зобов`язати Державну податкову службу України надати в 30-денний строк з дня набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року адміністративний позов задоволено. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірність спірного рішення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги відповідача-1 мотивовано, зокрема тим, що при розгляді повідомлення позивача від 27.02.2020 №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, відповідачем-1 було встановлено, що платником не надано документи, які б підтверджували його реальну господарську діяльність по вирощуванню реалізованої сільськогосподарської продукції, наприклад, документи на придбання посівного матеріалу, добрив, паливно-мастильних матеріалів, платіжні доручення щодо придбання затратних матеріалів, документи щодо підтвердження відповідності продукції, тощо, а тому відповідач-1 вважає, що рішення від 28 лютого 2020 року №1470415/41097583 прийняте на законних підставах.
Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача-1, у якому вказує на відсутність у рішенні від 28 лютого 2020 року №1470415/41097583 переліку документів, які саме не були надані позивачем, а також просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Від відповідача-2 відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.09.2021 було замінено відповідача-1 Головне управління ДПС у Кіровоградській області (ідентифікаційний код 43142606) правонаступником – Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області (ідентифікаційний код ВП 43995486).
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів  ст. 311 КАС України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечуються, що Фермерське господарство «АГРО-ПРОДУКТ 2017» зареєстроване у січні 2017 року, знаходиться за юридичною адресою (податковою адресою): 27200, Кіровоградська  область м. Бобринець, вул. Мельниченка, буд. 7 та є платником податку на додану вартість.
Господарство провадить діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД-01.11), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Фермерське господарство «АГРО-ПРОДУКТ 2017» здійснює свою господарську діяльність на 7 земельних ділянках загальною площею 90,6 га, які на праві приватної власності та на праві користування належать його засновникам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позивач деталізує, що у 2019 році землі ФГ були засіяні озимим ячменем (10 га, озимою пшеницею (20 га) та соняшником (60,6 га), що підтверджується відповідними статистичними звітами, які позивач скерував до уповноваженого органу.
У 2019 році посівний ресурс взято з власної вирощеної продукції.
Згідно договору купівлі-продажу № К1402/20-1 від 14.02.2020 року позивач здійснив продаж 4860 кг насіння соняшника ТОВ «ПРОМЕТЕЙ АГРО». Загальна сума договору з ПДВ склала 47403,60 грн.
Дана продукція відвантажена покупцеві зі складу ТОВ «ДОН-АГРО» згідно видаткової накладної №3 від 14 лютого 2020 року та товарно-транспортної накладної №00003 від 14.02.2020 року.
За фактом постачання товару позивачем складено податкову накладну №3 від 14.02.2020 року.
19 лютого 2020 року Фермерське господарство «АГРО-ПРОДУКТ 2017» скерувало вказану податкову накладну до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до наявних у матеріалах справи відомостей з автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України, реєстрація такої податкової накладної була зупинена у день її подання відповідно до пункту  201.16 статті 201 Податкового Кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме: Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1201, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. При цьому позивачеві було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач направив до контролюючого органу наявні у підприємства копії документів на підтвердження факту здійснення господарських операцій за спірною податковою накладною, що посвідчується відповідними квитанціями, створеними в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України.
Проте, у подальшому комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме комісія Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області винесла рішення від 28 лютого 2020 року №1470415/41097583 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14 лютого 2020 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказане рішення обґрунтоване ненаданням позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), тому числі рахунки-фактури інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
За наслідками адміністративного оскарження такого рішення його залишено без змін.
Правомірність винесення рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28 лютого 2020 року №1470415/41097583 є предметом спору в межах цієї адміністративної справи.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки зупинення реєстрації податкової накладної, на переконання суду, не відповідає вимогам, пункту 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі. Також, суд першої інстанції зазначив про протиправність спірного рішення, адже конкретних вимог щодо необхідності подання позивачем вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної 
відповідач-1 не сформулював, в той час як спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії, а невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Пунктом  187.1 ст. 187 ПК України  передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з п.  201.1 ст. 201 ПК України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом  201.10 ст. 201 ПК України  передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації.
При цьому, п.  201.10 ст. 201 ПК України  передбачено, що така квитанція має містити причини зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання норм п.  201.1, п.  201.10 ст. 201 ПК України  позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну №3 від 14.02.2020.
Проте, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена, про що платника податків було повідомлено квитанцією від 19.02.2020.
Пунктом  201.16 ст. 201 ПК України  передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
На виконання вказаної норми та п.п. 56.23.2 п.  56.23 ст. 56 ПК України  Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка набрала чинності 01.02.2020 року та якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарги).
Згідно з п. 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).
У Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пункту 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Зі змісту зазначених квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних. Конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у квитанціях не зазначено.
Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019  затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту  201.16 статті 201 ПК України  (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктами 9 - 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Зі змісту спірного рішення 28 лютого 2020 року №1470415/41097583 вбачається, що підставою для його прийняття є ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Таке обґрунтування спірного рішення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивач, якому не було повідомлено про конкретні документи, які він має надати, був змушений надавати документи на власний розсуд.
Отже, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 28 лютого 2020 року №1470415/41097583, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, які позивач має надати, та, за умови не наведення доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Колегія суддів також враховує, що позивачем були подані на розгляд відповідача-1: повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, та копії первинних документів на підтвердження реальності господарської операції, за якою складено податкову накладну №3 від 14.02.2020. Втім, жодної оцінки таким документам надано не було та жодної інформації щодо неналежності таких документів вимогам законодавства в оскаржуваному рішенні не наведено.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2  ст. 77 КАС України  обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Частиною 2  ст. 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не виконано покладеного на них обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення. З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення прийнято відповідачем-1 необґрунтовано, а тому доходить висновку, що воно не  відповідає критеріям, наведеним у ч.2 ст. 2 КАС України, що є підставою для його скасування.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах  Салов проти України  (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89),  Проніна проти України  (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та  Серявін та інші проти України  (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі  Руїс Торіха проти Іспанії  (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційних скарг не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Згідно  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями  316,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області  – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року  у справі № 340/326/21 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
  
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко