Ухвала
 
20 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 334/8135/17
 
провадження № 61-20081ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада  2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції                                  в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУ Національної поліції в Запорізькій області), прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення (далі - Запорізьке міське управління ГУ МВС України в Запорізькій області) про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області),                                         ГУ Національної поліції в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) та прокуратури Запорізької області (безпосередньо прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя, у подальшому - Запорізької місцевої прокуратури №1 ) щодо довготривалого та неефективного досудового розслідування кримінального провадження № 12015080080000890.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя                                  від 10 грудня 2020 року стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання у безспірному порядку                      з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 1 890,97 грн.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 рокуапеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України задоволено частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року змінено в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 50 000 грн. до 10 000 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року змінено в частині розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 1 890,97 грн до 378,13 грн.
В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У грудні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її                   представником - адвокатом Погрібною С. О., на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року                                   з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 29 грудня 2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
 
Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, рішення (ухвала), що оскаржується.
 
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Разом з тим, з огляду на зміст скарги ОСОБА_1 , можна зробити висновок, що заявником фактично подано касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що оскаржувану постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року її представник отримала засобами поштового зв`язку 02 грудня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.
 
Однак, подана касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Погрібною С. О., не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті             1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно            у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для відповідача - Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області                     в особі комісії з припинення.
 
Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
Проте у касаційній скарзі заявник не зазначила передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості про учасника                                                    справи - відповідача Запорізьке міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії           з припинення.
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням                у ній всіх учасників справи та підстав (підстави), на яких (якій) подається касаційна скарга з визначенням передбачених (передбаченої) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її                      представником - адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада  2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець