ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/1174/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)
суддів:   Антоніка С.Г., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання: Ковзикові  В.Ю.
представники сторін:
від позивача за первісним позовом: Пилип В.М. (в режимі відеоконференції) адвокат, довіреність №б/н  від 31.12.2020 р.;
інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судовго засідання повідомлені судом належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції)  апеляційну скаргу    Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” 
на ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 року про заміну сторони виконавчого провадження № 60-11422/21 від 17.08.2021  у справі № 908/1174/17 (суддя Горохов І.С.)
за первісним позовом Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія”, Луганська область, м. Сєвєродонецьк 
до Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м. Запоріжжя,
про стягнення коштів та
за зустрічним позовом Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м.Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія”, Луганська область, м. Сєвєродонецьк 
про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору.

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 60-11422/21 від 17.08.2021 у справі № 908/1174/17 –  з Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк», як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 року у справі №908/1174/17 заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 908/1174/17 про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 55330965 -  задоволено.
 Суд замінив стягувача у виконавчому провадженні № 55330965 з ПАТ “Українська інноваційна компанія” (вул. Сметаніна, 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код юридичної особи 05839888) на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових стрільців 164, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи 21708016), як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” повноваження  ліквідатора ПАТ “Укрінбанк”, як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів).       
   Не погодившись з ухвалою суду,  стягувач у виконавчому провадженні - позивач за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство “Українська інноваційна компанія” звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 у справі № 908/1174/17; в задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 55330965 відмовити.       
 В обґрунтування своєї  скарги апелянт посилається на те, що ухвалу прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права.
Зокрема,  апелянт  вважає, що  Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не долучено доказів, чи є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК» та/або ПАТ «УКРІНКОМ» та набув прав стягувача відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також має право щодо звернення до суду з такою заявою.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали  господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 року по справі № 908/1174/17, та відмови у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну стягувача у виконавчому провадженні №55330965.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 року у справі № 908/1174/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Дармін М.О.
Призначено справу до розгляду на 23.11.2021 року о 09:30 в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: проспект Дмитра Яворницького, будинок № 65, м. Дніпро, 49000 (зала судового засідання №207).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2021 року  розгляд апеляційної скарги було відкладено на 09.12.2021рік.
За розпорядженням керівника апарату суду від 08.12.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №908/1174/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Березкіна О.В. (доповідач), судді – Іванов О.Г., Антонік С.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2021 року  розгляд апеляційної скарги було відкладено на 11.01.2022рік.
В судовому засіданні представник позивача надав свої пояснення щодо вимог апеляційної скарги та підтримав доводи апеляційної скарги, інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судовго засідання повідомлені судом належним чином.
 Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених             ст.  42 ГПК  України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
В судовому засіданні  11.01.2022року    було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення  представника позивача,   дослідивши матеріали справи,  перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.08.2017 стягнуто з Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого  акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” на користь Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” 19    505 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 11/11 від 15.06.2012, 240 000,00 грн. судового збору. 
В зустрічному позові про визнання недійними додаткових угод № 13 від 30.12.2014 та              № 14 від 27.02.2015 до кредитного договору № 11/11 від 15.06.2012 – відмовлено. 
12.09.2019 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2019, видано відповідний наказ.
Звертаючись  до суду із  заявою про заміну сторони виконавчого провадження з  Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк», як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів, заявник посилався на те, що  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, яка у відповідності з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі відповідних рішень Національного банку України,  здійснює процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», управління його майном та задоволення вимог кредиторів, а відтак є єдиним належним правонаступником зазначеного неплатоспроможного банку, оскільки внаслідок реєстраційних дій, вчинених з порушенням та всупереч вимог чинного законодавства, ані ПАТ «Укрінком», ані ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набули ознак спеціальної правосуб`єктності фінансової установи, які до цього мав АТ «Укрінбанк», а відтак,  у останніх відсутнє будь-яке право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) повернення коштів, виданих АТ «Укрінбанк» .
Задовольняючи заяву про заміну сторони  виконавчого провадження з  Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк», як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Українська інноваційна компанія», не маючи статусу правонаступника  первісного кредитора  у справі  - АТ «Укрінбанк», є такою, що вибула як сторона виконавчого провадження, натомість Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, у відповідності з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі відповідних рішень Національного банку України здійснює процедуру управління його майном та задоволення вимог його кредиторів, і в даному випадку виступає належним стягувачем.
Процедура ліквідації АТ «Укрінбанк», як і виконавче провадження № 55330965, не завершені.
Колегія  суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За приписами ч. ч. 1-3    ст. 334 ГПК України    у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Статтею 52 ГПК України    передбачено, що в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Пунктом 8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
У правовідносинах за участю банків, в яких введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, рівно як і у правовідносинах щодо здійснення своїх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, оскільки цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Згідно із статтею 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Відповідно до положеннями статей 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду, який на підставі статті 6 вказаного Закону у межах своїх функцій та повноважень здійснює заходи щодо проведення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у тому числі шляхом виконання плану врегулювання, здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
На підставі статей 35, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.
Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.
З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Згідно з положеннями ст. ст. 44, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.
Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.
Фонд має право прийняти рішення про продовження строку управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів у разі виникнення обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів, на весь час існування таких обставин.
З дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;
На підставі ст. ст. 48. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934  Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було ухвалено рішення № 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
22.03.2016 правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ “Укрінбанк” ухвалено постанову № 180 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ “Укрінбанк”, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду ухвалено рішення № 385 “Про початок процедури ліквідації ПАТ “Укрінбанк” та делегування повноважень ліквідатора банку”.
За результатами розгляду справи № 826/1162/16 Окружним адміністративним судом м. Києва 16.03.2016 було ухвалено постанову, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, про визнання розпорядчих актів  правління НБУ незаконними та їх скасування.
В той же час, за результатами касаційного перегляду справи № 826/1162/16, Верховним судом України було винесено постанову від 24.10.2017 про скасування зазначених рішень та ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
За результатами розгляду справи № 826/5325/16, Окружним адміністративним судом м. Києва 29.04.2016 було винесено постанову, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 про часткове його задоволення а саме, скасування зазначених розпорядчих актів та зобов`язання Національного банку України вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства Український Інноваційний Банк в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття оскаржуваної постанови.
          В той же час, 13.07.2016 за рішенням загальних зборів акціонерів товариство ПАТ “Укрінбанк” перейменовано в ПАТ “Укрінком”, а також викладено статут у новій редакції та змінено місцезнаходження товариства. Відповідні зміни щодо назви внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.07.2016 за номером реєстраційної дії 10741070127038947.
28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ “Укрінком” перейменовано в ПАТ “Українська інноваційна компанія”, викладено статут в новій редакції. Зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені 03.04.2017.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на даний час в державному реєстрі юридичної особи з назвою “Український інноваційний банк” не існує. Під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване ПАТ “Українська інноваційна компанія”.
10.12.2019 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 925/698/19 за участю ПАТ “Українська інноваційна компанія”, в якій наведено певні висновки щодо застосування зазначених вище норм матеріального та процесуального права у правовідносинах щодо правонаступництва цього товариства за ПАТ “Укрінбанк”, а також належного суб`єкта, уповноваженого представляти ПАТ “Укрінбанк” під час процедури виведення його з ринку.
Великою Палатою Верховного Суду з`ясовано, що ПАТ “Український інноваційний банк” та ПАТ “Українська інноваційна компанія” мають один і той самий ідентифікаційний код юридичної особи № 0583988. Дата реєстрації цих юридичних осіб, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також збігається. Однак в Єдиному реєстрі відсутній запис про те, що ПАТ “Українська інноваційна компанія” є правонаступником ПАТ “Український інноваційний банк” (п. 29 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”), такий запис міститься лише в статуті цієї юридичної особи.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під кодом 05839888 зареєстровано ПАТ “Українська інноваційна компанія”. Однак зазначено про відсутність відомостей про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.
Про правонаступництво ПАТ “Українська інноваційна компанія” за ПАТ “Український інноваційний банк” та ПАТ “Укрінком” вказано лише у наданому заявником витязі зі статуту ПАТ “Українська інноваційна компанія”.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди попередніх інстанцій не встановили, а сторони не довели, що реалізація повного комплексу організаційних змін банку від 13.07.2016 року та від 28.03.2017 була узгоджена з Національним банком України та останній погодив усі відповідні зміни в діяльності ПАТ “Український інноваційний банк”, про що був внесений запис щодо реєстрації статуту цього банку в новій редакції до Державного реєстру банків.
Те ж стосується виключення ПАТ “Український інноваційний банк” з Державного реєстру банків та факту закінчення ліквідації цього банку відповідно до ч. 5 ст. 91 Господарського кодексу України, ст. 77 Закону про банки, ст. 53 Закону про гарантування вкладів, відміни/дострокової відміни за ініціативою Національного банку України застосованих ним до цього банку заходів впливу. У судових справах, на які посилаються сторони спору, також не встановлено преюдиційних обставин, які б це підтверджували.
Велика Пала Верховного Суду зауважила, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (ч. 1, 4 ст. 104 Цивільного кодексу України). Частинам 1, 4 ст.104 Цивільного кодексу України  кореспондує ч. 1 ст. 59 та ч. 1 ст. 91 Господарського кодексу України. Частині 1 ст. 104 Цивільного кодексу України також кореспондує ч. 1 ст. 79 Закону “Про акціонерні товариства” (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України “Про банки і банківську діяльність” (згідно із ч. 4 ст. 110 Цивільного кодексу України).
Реорганізація банку - злиття, приєднання, виділення, поділ банку, перетворення його організаційно-правової форми, наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам (абз. 40 ч. 1 ст. 2 Закону про банки). У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Під час проведення реорганізації банку шляхом перетворення кредитори не мають права вимагати від банку припинення чи дострокового виконання зобов`язання (частина третя статті 26 Закону про банки). Власники банку мають право розпочати процедуру ліквідації банку за рішенням загальних зборів лише після надання на це згоди Національного банку України та за умови відкликання банківської ліцензії. Ліквідація банку з ініціативи власників здійснюється в порядку, передбаченому законодавством про ліквідацію юридичних осіб, у разі якщо Національний банк України після отримання рішення власників про ліквідацію банку не виявив ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного. В іншому випадку Національний банк України відмовляє в погодженні згідно з п. 2.4 глави 2 розділу III Положення про заходи впливу. Якщо банк, який ліквідується за ініціативою власників, віднесено Національним банком України до категорії проблемних або неплатоспроможних, Національний банк України та Фонд вживають щодо нього заходи, передбачені Законом про банки та Законом про гарантування вкладів (згідно із ст. 78 Закону про банки).
Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України. Перелік документів та порядок погодження змін до статуту банку встановлюються Національним банком України. Національний банк України приймає рішення про погодження змін до статуту банку або про відмову в їх погодженні не пізніше місячного строку з дня подання повного пакета документів. Національний банк України в установленому ним порядку вносить відповідний запис до Державного реєстру банків після проведення державної реєстрації змін до установчих документів (частини четверта та шоста-восьма статті 16 Закону про банки).
Погодження змін, що вносяться до статутів банків, регулюються, зокрема главою 1 розділу VII Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою правління Національного банку України від 08.09.2011 № 306. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2011 за № 1203/19941 (далі - Положення про ліцензування банків). Погодження призначення та визначення відповідності професійної придатності та ділової репутації керівників банку, керівника підрозділу внутрішнього аудиту (у разі їх зміни) регулюється главою 3 розділу VII Положення про ліцензування банків. Зокрема, відповідно до п.1.8 глави 1 розділу VII Положення про ліцензування банків банк у разі зміни свого найменування зобов`язаний у новій редакції статуту зробити запис про правонаступництво банку з новим найменуванням щодо передачі йому всього майна, прав і зобов`язань банку з попереднім найменуванням.
Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (ч. 3 ст. 36 Закону про гарантування вкладів).
Фонд та Національний банк України співпрацюють з метою забезпечення стабільності банківської системи України і захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків. З цією метою Фонд і НБУ укладають договір про співпрацю, який передбачає засади співробітництва цих установ у процесі регулювання і нагляду за діяльністю банків, застосування до них заходів впливу, інспекційних перевірок банків, здійснення заходів з виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 55 Закону про гарантування вкладів). 
Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду (ч. 1 ст. 35 Закону про гарантування вкладів). Особливості передачі активів і зобов`язань неплатоспроможного банку визначені статтею 40 Закону про гарантування вкладів.
Відповідно до змісту положень банківського законодавства лише реорганізація банку передбачає правонаступництво. Способи реорганізації банку передбачені статтею 26 Закону “Про банки і банківську діяльність”. До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 дійшла висновку, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова “банк”, виключення з видів його діяльності “комерційних банків” (КВЕД:64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні ст. 108 Цивільного кодексу України (ст. 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні ст. 109 Цивільного кодексу України (ст.86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст. 106 Цивільного кодексу України (ст.83 - 85 Закону про акціонерні товариства).
В результаті організаційних змін ПАТ “Укрінбанк” від 13.07.2016 та від 28.03.2017 нова банківська установа відповідно до вимог ст. 17 Закону про банки не утворилась.
Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 встановлено, що власники ПАТ “Український інноваційний банк”, приймаючи рішення про відмову від “банківської діяльності”, висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої ст. 78 Закону про банки, погодження якої з боку Національного банку України неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як ст. 78 Закону про банки так і п. 2.4 глави 2 розділу III Положення про заходи впливу.
Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з Національним банком України. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статті 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з Національним банком України змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін Національним банком України. Обсяг організаційних змін банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не погоджувався Національним банком України, попри те, що таке погодження є обов`язковим. Таким чином, посилання скаржника на автоматичний перехід прав позивача у справі до нього є безпідставними та не ґрунтуються на нормах права.
Банківське законодавство не передбачає право наступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням ч. 6 ст. 77 Закону про банки, ч. 3 ст. 53 Закону про гарантування вкладів, п. 3.1 глави 3 розділу III Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою Національного банку України, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що  визначають момент закінчення ліквідації банку.
Отже, незалежно від того, чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з Національним банком України відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку, рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, постанови Національного банку України про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, рішення Фонду про ліквідацію банку.
Правочину між ПАТ “Український інноваційний банк” та ПАТ “Укрінком” щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також.
Верховним Судом також було констатовано, що фактично суть організаційних змін банку від 13.07.2016 зводиться до створення власної процедури виведення проблемного банку з ринку без врахування спеціальної процедури, повноважень Національного банку України та Фонду, механізмів захисту кредиторів банку, передбаченої банківським законодавством.
Реорганізація банку в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності.
Виведення банку з ринку шляхом виключення слова “банк” з його назви та “банківської діяльності” з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.
Рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.
Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ “Український інноваційний банк” до ПАТ “Укрінком” та наступних осіб, які заявляли про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова “банк” та виключення з видів своє діяльності “банківської діяльності” без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 дійшла висновку про те, що ПАТ “Український інноваційний банк” не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ “Укрінком”, а відтак й ПАТ “Українська інноваційна компанія” не набуло прав банку, оскільки припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки і банківську діяльність та Законом про гарантування вкладів шляхом: ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.
Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи № 925/698/16 з приводу статусу ПАТ “Української інноваційної компанії” встановлено, що до цієї особи не перейшли права ПАТ “Укрінбанк”, оскільки ця особа не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства.
З огляду на вищезазначене,  внаслідок реєстраційних дій, вчинених з порушенням та всупереч вимог чинного законодавства, ані ПАТ “Укрінком”, ані ПАТ “Українська інноваційна компанія” не набули ознак спеціальної правосуб`єктності фінансової установи, які до цього мав АТ “Укрінбанк”, а відтак у останніх відсутнє будь-яке право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) повернення коштів, виданих “АТ “Укрінбанк”.
Згідно  висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 925/698/16, скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом. 
Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття Національним банком України рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд Національного банку України.
Оскільки Національним банком України  не прийнято рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, не відновлена банківська ліцензія, банк не повернуто  під нагляд Національного банку України, а 15.02.2018  та 21.03.2019 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 536  та № 622 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» з 23.03.2018 до 22.03.2019 включно та з 23.03.2019 до 22.03.2020 включно відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність  підстав для  задоволення  заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  та заміни сторони виконавчого провадження.
З огляду на вищезазначене, доводи апелянта про те, що  Фонд  гарантування не надав доказів  існування  права на звернення до суду із відповідною заявою,  є неспроможними.
Інші доводи апелянта є  безпідставними і  висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд  Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали   суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” – залишити  без задоволення.
Ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 року у справі №908/1174/17 – залишити без змін.
   Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення  у порядку та  випадках, передбачених ст.287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.01.2022року.

Головуючий суддя                                                                     О.В.Березкіна  

Суддя                                                                                            О.Г.Іванов 

Суддя                                                                                            С.Г.Антонік