ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/179/22 Справа № 216/4170/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 січня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року в справі  про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2021 року, о 01 год. 49 хв., у м. Кривому Розі по вул. Івана Франка, біля буд. 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора «Драгер». Результат тесту 1,24 проміле. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААБ №130194, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду першої інстанції. 
       В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначив, що повний текст постанови не отримував.
       В апеляційній скарзі зазначає про те, що судове рішення є необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню. 
       Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Вказує, що не погоджується з результатами акту та свій підпис не ставив, інших доказів щодо його згоди з результатом суду першої інстанції надано не було. 
       Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення його до медичного закладу. 
В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяв про відкладення судового засідання, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду за його відсутності.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
       Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані. 
       Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
       Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
       Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, зокрема:
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії, який складено правомочною посадовою особою, у встановленому законом порядку;
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо, пояснили, що 30.06.2021 у нічний час, почули грохіт металу, вийшли з будинку та побачили, як у їхній паркан в`їхав автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після, до них підійшов чоловік, який повідомив що у паркан в`їхав саме він. Також у їх присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки т/з пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку з використанням приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,24 проміле;
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на місці зупинки т/з був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», у присутності двох свідків, за результатами огляду встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,24 проміле та роздруківкою показів приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» № 519 від 30.06.2021, відповідно до якої результат тесту становить 1,24 проміле. При цьому у даному акті зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, про що свідчить його підпис;
- відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано як 30.06.2021, близько 01:30 год., в районі пл. Визволення у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій на транспортному засобі «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагався втікти від працівників патрульної поліції, у подальшому даний транспортний засіб було виявлено по АДРЕСА_2, де останній в`їхав у паркан житлового будинку. Водій даного транспортного засобу - ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройшов медичний огляд для визначення стану сп`яніння на місці ДТП, результат огляду позитивний та складає 1,24 проміле.
       Перевіряючи оцінку вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не погоджується з результатом проведеного огляду за допомогою технічного засобу "Драгер". 
       З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» Alcotest 6820 і погодився з його результатом в 1,24 ‰ про що поставив власноручний підпис в акті огляду та роздруківки з "Драгеру" у зв`язку з чим працівники поліції не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я та, відповідно, не складали таке направлення.
       Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження або погодженням з результатом огляду на місці.
       При цьому, апелянтом не наведено достатнього обґрунтування, яким чином відсутність направлення на проходження медичного огляду, або інше виключає винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та спростовує результат алкотеста в в 1,24 ‰.
       Доводи апеляційної скарги про недопустимість як доказів письмових пояснень свідків, оскільки суд не допитав їх безпосередньо в судовому засіданні, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, а їх зміст узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема відеозаписом. 
       Всі обставини, які є мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим. 
       Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які мали б наслідок закриття провадження у справі.
       Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року, задовольнити та поновити йому строк на оскарження. 
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
       Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко