Справа № 145/1742/21 
Провадження № 33/801/139/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.
В постанові суду зазначено, що «       26.10.2021 р., о 18-15 год., в с. Селище, по вул. Франка,  ОСОБА_1  в порушення вимог п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом "ВАЗ 2109" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився».
Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність тому він не міг надати докази, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Також зазначає, що у встановлений законом строк а саме протягом 2 годин після складання протоколу він, у присутності поліцейського, пройшов огляд на стан сп`яніння, результати якого зазначені у Висновку «КНП ЦТЗ «Соціотерапія» №1571 від 26.10.2021 року, а саме : встановлено, що ОСОБА_1 тверезий. Аналіз сечі на мульттесті - негативний.
Окрім іншого, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року.
В судовому засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції вині постанову у його відсутність, рішення суду ним отримано лише 18.01.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення. 
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464756 від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Визнаючи ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він відмовився від огляду, бо в сім"ї при смерті його дідусь, поспішає додому; а також  відеозаписом, долученим до матеріалів справи.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходив з того, що його винна підтверджується матеріалами справи в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
Однак ОСОБА_1 надав до апеляційної скарги довідку в якій зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до КПН ЦТЗ «Соціотерапія» та пройшов огляд на стан сп`яніння в присутності інс. р. № 3 ст. л-нт ОСОБА_2 . Акт огляду від 26.10.2021 року складено 19.50 год. у гр-на Кашталяна встановлено, тверезий, Алкотест 6510-0,00%, Алкотест 6510 – 0,00%, аналіз сечі на мультитесті –негативно.
У відповідності до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Апеляційний суд враховує, що 18год. 15 хв поліцейськими було виявлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а медичний огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в порядку самозвернення ним пройдено о 19 год. 38 хв, тобто впродовж 2-х годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду в медичному закладі.
Такі дії ОСОБА_1 (добровільна згода поїхати до медичного закладу для проходження огляду, написання заяви, проходження огляду впродовж 2-х годин) в сукупності ставлять під сумнів доведеність його вини у тому, що він відмовився пройти медичний огляду для встановлення стану сп`яніння чи його відсутності у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, приходжу до висновку, що обставини справи вказують на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції суддя припустився спрощеного підходу, не дослідив докази, оскільки розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , не пересвідчившись причини його неявки в судове засідання, що унеможливлювало подати ним докази щодо самозвернення та проходження огляду на стан сп`яніння, а дані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Враховуючи викладене, з огляду на вище викладене, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2021 року слід скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,
                                                             постановив:
Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин