УХВАЛА

07 лютого 2022 року  
Київ
справа №640/7158/20
адміністративне провадження №К/9901/47602/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Радишевської О.Р.,
перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1  
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року
у справі №640/7158/20 за позовом   ОСОБА_1  до прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до прокуратури Автономної Республіки Крим, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати бездіяльність прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у невиплаті ОСОБА_1  середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі №826/17794/14 протиправною;
- стягнути з прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі №826/17794/14 за період з 14 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року у розмірі 200 601 грн. (двісті тисяч шістсот одна гривня). 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано бездіяльність прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у невиплаті ОСОБА_1  середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі №826/17794/14 протиправною.
Стягнуто з прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі №826/17794/14 за період з 14 вересня 2019 року по 30 січня 2020 року у розмірі 65830,08 грн. (шістдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять гривень 08 копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - змінено, викладено абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі №826/17794/14 за період з 14 вересня 2019 року по 30 січня 2020 року у розмірі 66 530,40 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок гривень та сорок копійок)».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - залишено без змін. 
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1  залишено без руху у зв`язку із відсутністю сплати судового збору за подання даної касаційної скарги.
Копію вищевказаної ухвали отримано скаржником 05 січня 2022 року.
18 січня 2022 року від скаржника надійшла заява на виконання ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2021 року, до якої долучено пенсійне посвідчення як доказ звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, скаржником виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Підставою касаційного оскарження позивач зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Так, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах досліджував питання застосування пункту 10 Порядку № 100 при обчисленні середнього заробітку за час  вимушеного прогулу, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 804/8042/17, від 15 квітня 2020 року у справі 826/15725/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 826/17601/14, від 11 листопада 2021 у справі 814/197/15, від 25 лютого 2021 року у справі № 816/4583/14,  від 02.11.2021 у справі № 826/20483/14 та інших. При цьому, середня заробітна плата підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення на підставі постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №657.
Також скаржник посилається на п.п. в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, та зазначає, що вказана справа має виняткове значення для позивача.
Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а також п.п. в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі №640/7158/20.
Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/7158/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                 В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                     Н. А. Данилевич
                                                                                                              О. Р. Радишевська