УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

20 січня 2022 року 

м. Київ
справа № 560/677/21
адміністративне провадження № К/990/1443/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року (суддя  Ковальчук О.К.) та 
постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року (колегія у складі суддів: Шидловського В.Б., Боровицького О. А., Курка О. П.)
у справі № 560/677/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області; відповідач), в якому просила: 
-          визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії за віком періоди здійснення нею підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, яка сплачувала фіксований податок за 2004-2010 роки, як повних місяців; 
-          зобов`язати ГУ ПФ України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) із урахуванням перерахованого страхового стажу.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 29.07.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021, задовольнив позов частково:
-          визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком періоди здійснення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, яка сплачувала фіксований податок за 2004-2010 роки, як повних місяців;
-          зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу    ОСОБА_1 періоди здійснення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, яка сплачувала фіксований податок за 2004-2010 роки, як повних місяців;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 454,00 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

11.01.2022 ГУ ПФ України в Хмельницькій області подало до Верховного Суду через «Електронний суд» касаційну скаргу, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що до страхового стажу зараховується період, за який щомісяця сплачені страхові внески у сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Позивачці обчислено пенсію з урахуванням страхованого стажу 29 років 21 день. За період 01.01.2004 до 30.09.2020 здійснення нею підприємницької діяльності страховий стаж обраховано відповідно до індивідуальних відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування пропорційно сплаченим внескам з 01.05.2004 до 31.10.2004 - 12 днів; з 01.11.2004 до 02.11.2004 - 2 дні; з 01.12.2004 до 02.12.2004 - 2 дні; з 01.01.2005 до 31.03.2005 - 3 місяці; з 01.04.2005 до 31.08.2006 - 18 днів; з 21.09.2006 до 28.09.2007 - 1 рік 10 днів; з 31.10.2007 до 31.10.2008 - 13 днів; з 01.07.2010 до 31.12.2014 - 4 роки 6 місяців; з 01.10.2015 до 31.12.2015 - 3 місяці; з 01.10.2016 до 31.12.2019 - 2 роки 8 місяців 29 днів; з 01.01.2020 до 30.09.2020 - 9 місяців.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження. 

ГУ ПФ України в Хмельницькій області у порушення зазначених вимог процесуального законодавства не зазначає у касаційній скарзі жодної з визначених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав  касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій і відповідних обґрунтувань, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.
Покликання скаржника на фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовної практики саме по собі не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження; крім того, не підтверджено прикладами неоднакового застосування норм права судами у інших справах у подібних правовідносинах.
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути, що не позбавляє відповідача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі                   № 560/677/21.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач                                                                                                                  В.М. Кравчук