ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15164/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
         розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року (суддя: Букіна Л.Є.) по адміністративній справі № 160/15164/21     
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Від позивача ОСОБА_1 02.09.2021 року до суду надійшла позовна заява до відповідача  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору в сумі 1000 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року позовну заяву  повернуто згідно положень п.1 ч.4 ст.169 КАС України з підстав не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Не погодившись з  такою ухвалою суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу скасувати з  підстав порушення судом норм процесуального права, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної   скарги, а також правильність застосування судом норм процесуаль-ного права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з на-ступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що основним предметом позовних вимог, що складає суть спірного питання, є вимога про визнання бездіяльності щодо відмови позивачу у поновленні пенсії за віком, та зобов`язання вчинити певні дії, і ці вимоги є пов`язаними.
Водночас, суд першої інстанції, вказав на те, що вимога про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 100 000 грн є майновою та заявлена в одному провадженні з вимогами про вирішення публічно правового спору немайнового характеру, а тому за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди судовий збір підлягає доплаті в розмірі 1000 грн. 
Відповідно до п.3 ч.1ст.171   КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160,  161,  172  цього  Кодексу. 
Згідно із ч.3  ст.161 КАС України  до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.4  ст. 169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Так, об`єкти справляння судового збору з розподілом на ті, за які судовий збір справляється і ті, за які цей збір не справляється, визначені  Законом №3674-VI.
Як свідчать матеріали справи, підставою для звільнення від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди , позивачем визначено п.13 ч.2  ст.3 Закону №3674-VI.
Згідно з положеннями п. 13 ч.2  ст.3 Закону №3674-VI  судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.
За приписами ч.1  ст. 5 КАС України  щодо способів судового захисту, які кореспондують з положеннями ч.2  ст. 245 КАС України  щодо повноважень суду при вирішенні справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним і скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч.5  ст. 21 КАС України  вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що позовну вимогу про відшкодування шкоди, заявлену в адміністративному судочинстві, обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий збір сплачується.
Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі №405/8768/18, від 5 березня 2020 року у справі №597/664/18 та від 14 січня 2021 року у справі № 205/10899/19 (2-а/205/67/20), від 13 серпня 2021 року у справі № 440/5178/20.
Помилкове тлумачення судом п. 13 ч.2  ст. 3 Закону № 3674-VI  призвело до безпідставного повернення позовної заяви позивачу на підставі п.1 ч.4  ст.169 КАС України, чим позбавило позивача гарантованого п.1 ст. 6 Конвенції права доступу до суду. 
Оскільки судом першої інстанції ухвала винесена з порушенням вимог норм про-цесуального права, це є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року по адміністративній справі № 160/15164/21 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 грудня  2021 року та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай