Ухвала
 
14 квітня 2022 року
місто Київ
 
справа № 305/1487/19
провадження № 61-3175ск22
 
Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2022 року
за позовом ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Георан», про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним та його скасування, скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 24 березня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
І. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
На переконання заявника, касаційна скарга подається з дотриманням строків, визначених статтею 390 ЦПК України.
Верховний Суд визнає зазначені міркування помилковими з огляду на таке.
Постанова Закарпатського апеляційного суду ухвалена 17 січня 2022 року, повний текст якої складено 27 січня 2022 року, тож тридцятиденний строк, протягом якого заявник мав подати касаційну скаргу, розпочав спливати з 28 січня 2022 року, останнім днем звернення до суду касаційної інстанції було 28 лютого 2022 року (оскільки останній день припадав на суботу).
Касаційна скарга подана до Верховного Суду 24 березня 2022 року, тобто із пропуском процесуального строку на звернення до суду.
З огляду на помилковість доводів заявника про те, що ним подана касаційна скарга у визначений процесуальний строк, ОСОБА_1 потрібно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду касаційної інстанції, навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2022 року та надати докази на підтвердження цього.
ІІ. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
За змістом оскаржуваних рішень ОСОБА_1 у серпні 2019 року звернулася до суду із позовом з вимогами про:
-       визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування;
-       скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
Отже, позивачем подано позов із двома вимогами немайнового характеру.
Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2019 році фізична особа у цій справі, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768, 40 грн).
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Оскільки у справі пред`явлено дві вимоги немайнового характеру розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання такого позову, складав 1 536, 80 грн, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 073, 60 грн (1 536, 80 х 200 %).
До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 962, 00 грн, втім, з урахуванням змісту позовних вимог немайнового характеру та взявши до уваги наведені Верховним Судом розрахунки, сплачений заявником розмір судового збору є недостатнім.
За наведених обставин заявнику потрібно доплатити судовий збір у розмірі 2 111, 60 грн (3 073, 60 - 962, 00) та надати оригінал відповідної квитанції або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ІІІ. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Заявник визначив як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень:
-                  (1) оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права;
-                  (2) суд апеляційної інстанції помилково відхилив клопотання заявника про виклик свідків та клопотання про витребування від Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області спадкової справи № 54469595.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Верховний Суд визнає наведену заявником першу підставу касаційного оскарження такою, що є неналежно обґрунтованою, оскільки посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник не навів передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень. Виключно посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судом норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування наявності випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
Таким чином, заявнику необхідно подати виправлену редакцію касаційної скарги, у якій навести належні підстави касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій, що мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Георан», про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним та його скасування, скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           С. О. Погрібний