П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7305/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
17 лютого 2022 року                                                                                                              
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для проведення з 01.02.2020 та з 01.02.2021 перерахунку основного розміру пенсії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що його посадовий оклад та оклад за військовим званням повинні визначатись відповідно до приміток Додатків 1, 14 постанови КМУ №704, виходячи із 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (2020 та 2021) але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. У зв`язку з цим у Київського міського ТЦК та СП виник обов`язок виготовити та подати ГУ ПФУ у м. Києві оновлені довідки про грошове забезпечення позивача для перерахунків пенсії.
Відповідач на адресу суду надіслало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначило, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що примітки у постанові КМУ, про які зазначає позивач, не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII, яким передбачено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина щодо питань перерахунку тих чи інших видів виплат, у тому числі щодо перерахунків посадового окладу. Доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як прожитковий мінімум встановлений законом станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 також вважає необґрунтованими.
В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.
ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач звернувся до відповідача з заявою про надання довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 та 01.01.2021, з визначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (2020 та 2021)
Відповідач надав відмову від 03.06.2021 № 3839, мотивовану тим, що для розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням береться прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018, а не станом на 1 січня календарного року, відтак підстави для видачі нових довідок відсутні.
Вважаючи, що посадовий оклад та оклад за військовим званням має визначатися, виходячи із 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку його пенсії, такої розрахункової величини, як мінімальна заробітна плата, є помилковими. Суд зауважив, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ, всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 
Згідно з ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає перерахунку.
Згідно ст. 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 були внесені зміни (що передбачено пунктом 6 зазначеної постанови), внаслідок яких пункт 4 Постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Водночас, додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 Постанови № 704 містили примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). В Додатках 1 та 14 до Постанови №704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки мають примітки пояснювального характеру, у яких наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, залежно від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. Як видно зі змісту Приміток, норми права у них не містяться.
В подальшому, пункт 6 постанови КМУ №103 втратив чинність у зв`язку із прийняттям постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 29.01.2020 по справі №826/6453/18, а тому, на даний час постанова №704, викладена в редакції Постанови №103, продовжує містити у пункті 4 наступну норму: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14"
Згідно з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Отже, зважаючи на наведене вище та згідно з Постановою №704, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 по справі № 240/12309/20 та від 27 травня 2021 по справі №520/5794/2020.
При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, матеріали справи не містять належних доказів того, що станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відбулись будь-які інші зміни розміру грошового забезпечення позивача, як передумова для виникнення у відповідача обов`язку зі складання нової довідки для перерахунку пенсії, оскільки у цей період Кабінет Міністрів України не приймав зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тому відповідач, застосовуючи при обчисленні посадового окладу позивача таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, діяв правомірно.
Таким чином, судовим розглядом у даній справі встановлено, що підстави для визнання протиправними дій/бездіяльності відповідача, а також, зобов`язання виготовити та надати пенсійному органу нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відсутні.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що дії відповідача у спірних правовідносинах між сторонами є правомірними та відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.