КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 758/14391/18                                          Головуючий у суді першої інстанції - Захарчук С.С.
Номер провадження № 22-ц/824/1836/2022                                            Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року                                                                                              м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів:                      Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Лариса Володимирівна про визнання заповіту недійсним, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, у якому просила суд визнати заповіт ОСОБА_4 складений на користь ОСОБА_3 щодо Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 недійсним. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що 14 жовтня 2021 року ним під час чергового моніторингу статусу розгляду даної справи на офіційному сайті Судова влада України Подільського районного суду м. Києва було встановлено, що 20 вересня 2021 року позов було залишено без розгляду.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибних висновків, що має місце неявка позивача у підготовче судове засідання (неодноразове), який нібито був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, оскільки позовну заяву було залишено без розгляду саме у підготовчому засіданні. В той же час, за змістом ч.5 ст.223 та зокрема п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче.
Крім того, апелянт звертає увагу, що ним до суду першої інстанції направлялися відповідні клопотання із проханням повідомляти про дату та час судових засідань шляхом направлення судових повідомлень на його поштову адресу, а також інформувати його за допомогою смс-повідомлень на контактні номери, проте жодної судової повістки на поштові адреси представника позивача не надходило, смс-повідомлення також не поступали.
Окрім того, апелянт зазначає, що із початку року на сайті суду будь-яка інформація щодо дати призначення судового засідання взагалі не відображалася та інформацію щодо дати судових засідань представник позивача отримував виключно тільки після відвідування суду першої інстанції.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було постановлено з порушенням норм процесуального права, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 просить апеляційний суд скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
19 січня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання без участі скаржника та його представника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату,  час та місце розгляду справи, не з`явився в підготовчі судові засідання призначені на 29 березня 2021 року та 20 вересня 2021 року. Таким чином, керуючись положеннями частини 5 статті 223 ЦПК України суд першої інстанції залишив подану позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду. 
Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Частиною другою статті 198 ЦПК Українипередбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
За змістом частини першої, другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК Українисвідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове, а не підготовче засідання.
Подібні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 756/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19.
З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, у якому просила суд визнати заповіт ОСОБА_4 складений на користь ОСОБА_3 щодо Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 недійсним. Вирішити питання розподілу судових витрат (а.с.1-28).
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року було відкрито провадження у даній справі й справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено дату та час підготовчого засідання на 26 червня 2019 року (а.с.37).
Представником позивача ОСОБА_2 25 червня 2019 року було подано клопотання про відкладення судового засідання (а.с.63-66).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Комар К.П. від 26 червня 2019 року, судове засідання, призначене на 26 червня 2019 року було знято з розгляду у зв`язку із розглядом слідчим суддею клопотань органів досудового розслідування про проведення невідкладних слідчих дій (а.с.103).
Відповідно до судової повістки про виклик до суду, розгляд справи було відкладено на 09 грудня 2019 року (а.с.104-106).
Крім того, 08 квітня 2020 року на електронну адресу районного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи (а.с.128-129).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Комар К.П. від 09 грудня 2019 року, судове засідання, призначене на 09 грудня 2019 року було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відрядженні, пов`язаному із навчанням (а.с.130).
Матеріали справи також містять клопотання представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, яке надійшло на адресу районного суду 13 квітня 2020 року (а.с.134).
Відповідно до судової повістки про виклик до суду, розгляд справи було відкладено на 14 квітня 2020 року (а.с.131-133).
Відповідно до протоколу судового засідання від 14 квітня 2020 року головуючий суддя задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та визначив наступну дату судового засідання 18 листопада 2020 року (а.с.136).
Відповідно до протоколу судового засідання від 18 листопада 2020 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення сторін про дату та час судового засідання відкладено розгляд справи на 29 березня 2021 року (а.с.144).
Відповідно до протоколу судового засідання від 29 березня 2021 року у зв`язку із першою неявкою позивача в судове засідання розгляд справи відкладено на 20 вересня 2021 року (а.с.157).
Відповідно до протоколу судового засідання від 20 вересня 2021 року учасники справи в судове засідання не з`явились (а.с.166).
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без розгляду (а.с.167-168).
 Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 у зв`язку із повторною неявкою позивача саме у підготовче судове засідання, а не в судове засідання, що суперечить положенням статті 257 ЦПК України.
Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.
У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду у зв`язку з неявкою позивача в підготовчі судові засідання, призначені на 29 березня 2021 року та на 20 вересня 2021 року.
Ухвала Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд , -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
 
Головуючий суддя :                                                         М.А.Яворський  
Судді:                                                                                 Т.Ц.Кашперська                                                             В.О.Фінагеєв