Номер провадження: 22-ц/813/416/21 
Номер справи місцевого суду: 500/4787/18
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29.12.2021 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №500/4787/18 за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника Лоскутова Сергія Пилиповича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року у складі судді Жигуліна С.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувшись 20 липня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року заборгованість станом на 25 травня 2018 року в загальній сумі 9726,08 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку еквівалентно 253923,80 грн., та судові витрати в сумі 3808,86 грн. (а.с.2-5).
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 2 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи (а.с.42).
Відповідач ОСОБА_1 відзив не подав.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року позов задоволено (а.с.49).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 21 грудня 2016 року включно. Отже, у межах строку кредитування до 21 грудня 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 15 числа кожного місяця. З умов договору початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення; вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 21 грудня 2016 року позивач не вправі такі проценти нараховувати.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до положень частини 3 статті 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Апелянт не посилається на зроблену ним заяву в процесі розгляду справи про застосування строку позовної давності, а обмежується лише твердженнями про пропуск позивачем строку позовної давності. Оскільки сторони погодили істотну умову кредитного договору та дійшли згоди, що сплата відсотків за користування кредитними коштами відбувається до моменту остаточного погашення кредиту, то в даному випадку відсутня можливість для застосування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. В апеляційній скарзі не наведено достатніх підстав вважати рішення суду не законним та необґрунтованим. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», код ЄДРПОУ 14305909) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), укладено Кредитний договір №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року, за яким надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 12000 доларів США під 14% річних на строк до 21 грудня 2016 року.
На підставі Кредитного договору №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року між сторонами виникли кредитні зобов`язання, які мали виконуватись належним чином. ОСОБА_1 допустив порушення умов кредитного договору, що мало наслідком звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду з позовом про стягнення заборгованості.
ОСОБА_1 не надав доказів належного виконання зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів за користування коштами.
Згідно розрахунку за Кредитним договором №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року заборгованість станом на 25 травня 2018 року становила:
за кредитом в сумі 5437,56 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на дату розрахунку 141961,19 грн.,
за процентами в сумі 4288,52 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на дату розрахунку 111962,61 грн.
Доводи ОСОБА_1 щодо безпідставності нарахування процентів поза межами визначеного договором строку кредитування приймаються з огляду на наступне.
20 липня 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явлено до позичальника ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих станом на 25 травня 2018 року, тобто нарахованих після 21 грудня 2016 року (закінчення строку кредитування).
АТ «Райффайзен Банк Аваль» нарахування процентів після 21 грудня 2016 року обґрунтовує положеннями пунктів 5.1, 9.1 Кредитного договору, трактуючи такі як право щомісячного нарахування процентів по договору до повного погашення заборгованості по кредиту.
У постанові від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України; надалі права та інтереси кредитодавця забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Згідно Кредитного договору №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року кредит надано на строку по 21 грудня 2016 року (включно), отже право нарахування процентів за кредитом після 21 грудня 2016 року, тобто після спливу строк кредитування, у АТ «Райффайзен Банк Аваль» припинилося і надалі права та інтереси кредитодавця підлягали забезпеченню частиною 1 статті 625 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги в частині нарахування процентів з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, узгоджуються. 
За даними наданого АТ «Райффайзен Банк Аваль» розрахунку за Кредитним договором №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року заборгованість станом на 15 грудня 2016 року за процентами ставила 3191,57 доларів США. 
Кредит надано в іноземній валюті, позовні вимоги завлено про стягнення заборгованості у валюті кредиту.
Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню за кредитним договором заборгованість за кредитом в сумі 5437,56 доларів США, за процентами в сумі 3191,57 доларів США, а всього заборгованість за кредитом та процентами в загальній сумі 8629,13 доларів США (еквівалент 225285,16 грн. по курсу НБУ станом на дату розрахунку 25 травня 2018 року 26,107517 грн. за 1 долар США) .
Доводи ОСОБА_1 щодо позовної давності не приймаються, так як в справі відсутня його заява про застосування позовної давності, як така, що зроблена до винесення судом рішення, тому підстави для застосування передбачених статтею 267 ЦК України наслідків спливу позовної давності відсутні. 
В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви підлягають покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 3379,28 грн. (2252,85 х 1,5 = 3379,28 грн.). 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Лоскутова Сергія Пилиповича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року – змінити. 
Позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909) за Кредитним договором №014/0056/82/68529 від 21 грудня 2006 року заборгованість: 
за кредитом в сумі 5437 доларів США 56 центів,
за процентами в сумі 3191 доларів США 57 центів,
а всього заборгованість в загальній сумі 8629 доларів США 13 центів (еквівалент 225285,16 грн. по курсу НБУ станом на дату розрахунку 25 травня 2018 року 26,107517 грн. за 1 долар США). 
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 3379 грн. 28 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова