ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2810/21	Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/212/22 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Гірський Б.О. 
Суддів -  Бершадська Г. В., Хома М. В., 
за участю секретаря - Панькевич Т.І. 
за участю представника ОСОБА_1 - адвоката 
Процька І.Б. та представника позивача — адвоката Шаповала В.В., 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 608/2810/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» (надалі - ТОВ «Калина Фармінг») звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі укладеним та одночасно подало заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що 30 березня 2011 року ТОВ «Нива Біла» (після зміни назви ТОВ «Калина Фармінг») уклало із ОСОБА_3 (в подальшому орендодавцями стали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 , як орендодавець, передала ТОВ «Нива Біла», як орендарю, в строкове платне користування на 10 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221, яка знаходиться на території Білівської сільської ради. 26 лютого 2021 року ТОВ «Калина Фармінг» з метою реалізації свого переважного права оренди вказаної земельної ділянки, керуючись положеннями ст.33 Закону України «Про оренду землі», направило відповідачам лист-повідомлення з пропозицією укласти договір оренди щодо спірної земельної ділянки на новий строк на змінених (кращих) умовах і додало до цього листа проект відповідного договору оренди землі, а також письмову пропозицію виплати додаткової разової винагороди за укладення нового договору оренди землі. 17 березня 2021 року ТОВ «Калина Фармінг», як добросовісний орендар, повторно надіслало орендодавцям лист-повідомлення з пропозицією укласти договір оренди щодо спірної земельної ділянки на змінених (кращих) умовах та проектом нового договору оренди землі.
Заявник вважає, що має законне переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо спірної земельної ділянки, яка перебувала у нього в законному користуванні на підставі договору оренди землі від 30 березня 2011 року. Таке право ТОВ «Калина Фармінг» було порушене, а тому воно потребує захисту. Порушення переважного права позивача може бути усунуте, а саме право поновлене шляхом визнання укладеним договору оренди землі між ТОВ «Калина Фармінг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в редакції, запропонованій позивачем. Позивач звертається із позовною заявою, що містить відповідну вимогу, до Чортківського районного суду Тернопільської області.
Водночас, у відповідачів, як власників спірної земельної ділянки, наразі існують всі правові підстави та реальна можливість розпоряджатися цією ділянкою на власний розсуд, зокрема, витребувати її з володіння позивача з метою її подальшої передачі в користування третім особам, або ж використовувати самостійно спірну земельну ділянку, або здійснити поділ спірної земельної ділянки чи її об`єднання, тощо. Вчинення вказаних дій відповідачами до вирішення судової справи по суті призведе до того, що навіть після (і за умови) задоволення позовних вимог судом ефективний захист і поновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звертається до суду,буде істотно ускладненим. Якщо протягом розгляду справи до набрання судовим рішенням законної сили відповідачі реалізують свою можливість розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду будь-яким іншим особам, з якими будуть укладені відповідні нові договори, це спричинить конкуренцію таких договорів із договором оренди землі на новий строк в редакції позивача (який він просить суд визнати укладеним і який буде чинним у випадку задоволення судом позову в цій справі), що призведе до фактичної неможливості виконання рішення суду. 
У зв`язку з викладеним, ТОВ «Калина Фармінг» просило до набрання законної сили рішенням суду у справі за їх позовом про визнання укладеним договору оренди землі між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Калина Фармінг» :
заборонити ОСОБА_1 або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду) земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
заборонити ОСОБА_2 або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду) земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року заяву ТОВ «Калина Фармінг» про забезпечення позову задоволено.
До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «Калина Фармінг» про визнання укладеним договору оренди землі між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Калина Фармінг» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0221 :
заборонено ОСОБА_1 або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду) земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
заборонено ОСОБА_2 або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду) земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
- заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
Мотивуючи апеляційну скаргу вважає, що застосований вид заходів забезпечення позову є фактично способом втручання в основоположне право особи вільно володіти майном, до ухвалення остаточного рішення у справі. Вказує, що суд порушив її право на користування земельною ділянкою та ще до вирішення справи по суті надав перевагу позиції позивача. Посилається на те, що позивачем не доведено наявності наміру відповідача або третьої особи будь яким чином вчинити дії, з метою уникнення виконання рішення суду.
У зв`язку з викладеним просить ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
24 січня 2022 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ТОВ «Калина Фармінг» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що між сторонами дійсно виник спір, в межах якого заявлено позовні вимоги. Зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову виникне реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки передача земельної ділянки відповідачем в оренду іншій особі ускладнить поновлення порушеного переважного права позивача. Звертає увагу на те, що у разі задоволення позовних вимог збереження поточного положення сприятиме ефективному виконанню рішення суду.
У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду про забезпечення позову — без змін.
В судовому засіданні представник апелянта — адвокат Процько І.Я. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.
Представник позивача — адвокат Шаповал В.В. проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін, зіславшись на мотиви, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що це буде сприяти гарантуванню відновлення порушених прав заявника ТОВ «Калина Фармінг» в разі задоволення позову та виконання постановленого в майбутньому судового рішення, що повністю відповідає вимогам усталеної практики ЄСПЛ та ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі — Конвенції). 
Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується в повному обсязі виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.
При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.
З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній справі є вимога немайнового характеру, а саме визнання укладеним договору оренди землі між ТОВ «Калина Фармінг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач вважає, що його право на користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6125581000:01:005:0221 порушене, оскільки він є носієм першочергового права оренди на спірну земельну ділянку, яке ним втрачено не було.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання укладеним договору оренди землі. 
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на даний час є власниками земельної ділянки та у них існують всі правові підстави та реальна можливість розпоряджатися цією ділянкою на власний розсуд, в тому числі вчиняти дії щодо її поділу чи об`єднання.
Вчинення вказаних дій відповідачем до вирішення справи по суті призведе до того, що у разі задоволення позовних вимог судом ефективний захист і поновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звертатиметься до суду, будуть істотно ускладнені.
Так, якщо протягом розгляду справи до набрання судовим рішенням законної сили відповідач реалізує свою можливість розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом вчинення дій, пов`язаних з поділом спірної земельної ділянки чи її об`єднанням, відповідно до ч.2 ст.79-1 ЗК України, це призведе до того, що спірна земельна ділянка припинить існування як окремий об`єкт цивільних прав, наслідком чого також буде фактична неможливість виконання рішення суду в даній справі.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 червня 2006 року по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Таким чином, виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (надалі - Конвенція), якою передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи.
Також Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас, судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що вжиття певних заходів забезпечення позову в даній справі буде сприяти гарантуванню відновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову) та виконання прийнятого в майбутньому судового рішення, а також повністю відповідатиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини та ст.ст. 6, 13 Конвенції.
Разом з тим, при обранні заходів забезпечення позову, які б були необхідними та достатніми, повністю задовольнивши заяву ТОВ «Калина Фармінг» судом першої інстанції не враховано положення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує право особи на мирне володіння своїм майном та захищає права власника від необґрунтованого втручання.
Таким чином, при вирішенні заяви ТОВ «Калина Фармінг» слід забезпечити баланс між необхідністю гарантування виконання можливого рішення суду про задоволення позову та правом власника на мирне володіння майном.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що застосоване судом забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або будь-яким особам від їх імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше користування належною їм земельною ділянкою, в тому числі передавання в оренду, а також заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії (без уточнення і конкретизації, які саме) стосовно неї, призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів та позбавляє їх, як власників земельної ділянки, законного права використовувати її відповідно до цільового призначення, що є необґрунтованим втручанням у право власника на мирне володіння майном.
Враховуючи зміст позовних вимог ТОВ «Калина Фармінг», а також вимог про забезпечення позову, таке втручання не є виправданим, оскільки воно не спрямоване на забезпечення виконання можливого рішення суду, а є завуальованою формою вирішенням спору у даній справі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що існують правові підстави для забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або будь-яким особам від їх імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання спірної земельної ділянки, а також заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаної земельної ділянки щодо її поділу чи об`єднання.
Такі заходи забезпечення позову є найменш обтяжливими для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог та є адекватними змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Що стосується вимог про застосування інших заходів забезпечення позову, то вони до задоволення не підлягають.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду про забезпечення позову.
Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:
«Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» про забезпечення позову — задовольнити частково.
       До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «Калина Фармінг» (код ЄДРПОУ 37512508) про визнання укладеним договору оренди землі між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Калина Фармінг» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0221:
- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: 48514, Тернопільська область, Чортківський район, с.Біла) або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: 48514, Тернопільська область, Чортківський район, с.Біла) або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0221;
- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 1,9733 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0550, щодо її поділу чи об`єднання.
       В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову — відмовити».
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 14.02.2022 року.

Головуючий                                                                Б.О. Гірський

Судді:                                                                        М.В. Хома

                                                                               Г.В. Бершадська