УХВАЛА

21 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 420/14787/20
адміністративне провадження № К/990/4493/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду                        Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 01 грудня 2020 року № 345-к про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області у 2020 році, в частині пункту 1.4 - Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Управління захисту прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (додаток 4), відносно ОСОБА_1 , начальника Управління захисту прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області було виставлено негативну оцінку;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 01 грудня 2020 року № 351-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
визнати протиправним та скасувати наказ від 11 грудня 2020 року № 362-к про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 01 грудня 2020 року № 351-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
поновити на посаді начальника Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з 12 грудня 2020 року;
стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 12 грудня 2020 року по день прийняття рішення у сумі з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
27 січня 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення. Скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року і постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ                  "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України     учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою         статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставами касаційного оскарження скаржником зазначено пункти 1 та  3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Скаржник зазначає, що при винесенні судами першої та апеляційної інстанцій оскаржуваних судових рішень не враховано позицію Верховного Суду щодо застосування пункту 37 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640 ( далі - Порядок № 640), викладену  у постанові від 10 серпня 2020 року у справі № 826/11855/18 в частині, що регулює можливість проведення оцінювання державного службовця без співбесіди.
Судом встановлено, що предметом позову у справі № 826/11855/18 було визнання протиправним та скасування рішення Екзаменаційної комісії фонду Державного майна України, яким позбавлено (анульовано) спеціалізацію оцінювача, тобто правовідносини у цій справі не є тотожними правовідносинам, у справі, рішення у якій оскаржуються позивачем, і Верховний Суд у справі № 826/11855/18 не висловлював правові висновку щодо застосування Порядку № 640.
З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. 
Посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України «Про державну службу» та Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців і пункту 37, 39 вказаного Порядку.
Згідно із статтею 11 Закону України "Про державну службу" у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
Із рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується, вбачається, що позивач із такою скаргою не звертався.
Позивача звільнено на підставі пункту третього частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу", у зв`язку із отриманням позивачем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Судом установлено, що питання щодо звільнення державного службовця у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності державних службовців категорії "Б" та "В" неодноразово вирішувалося Верховним Судом, зокрема, у справах №№320/425/21, 260/1834/19.  
З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. 
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди позивача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди із наведенням норм законодавства, а також посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, пославшись у касаційній скарзі на положення пунктів 1, 3 частини четвертої статті                  328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті     332 КАС України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                   О.В. Кашпур