ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/186/22 Справа № 215/6253/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 січня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, 
за участю:
в режимі відео-конференції:
захисника                                                Кіщак А.А.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 12.09.2021 о 01:13 год. в м. Кривому Розі по вул. Каштанова біля будинку № 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_1 , після того, як був зупинений працівниками поліції почав вживати алкогольні напої, а саме пиво «БірМікс» до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку медичного огляду відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 0207,0103. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує на поважність причин пропуску цього строку у зв`язку з тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводився за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення про дату, час та місце такого розгляду. Захисник ознайомилась з матеріалами справи та отримала копію постанови лише 21 грудня 2021 року та вже 30 грудня 2021 року звернулась з апеляційною скаргою.
       В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в порушення ст. 35 ЗУ “Про національну поліції” ОСОБА_1 був безпідставно зупинений екіпажем патрульної поліції, які не повідомили йому про підставу зупинки та суть скоєного правопорушення, що на її думку, вказує про незаконність подальших дій поліцейських. Зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які постанови або інші протоколи щодо ОСОБА_1 , які б свідчили про поважність причин зупинки транспортного засобу.
       Також зазначає, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився, а також не складалось та не надавалось останньому письмове направлення до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП.
       Крім того посилається на те, що пояснення свідків у справі не можуть вважатись належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 , оскільки оформлені працівником поліції на заздалегідь заготовленому бланку з надрукованим текстом. Крім цього, з зазначених пояснень не слідує чи були у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які були б підставою для проведення відповідного огляду.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні захисник Кіщак А.А. підтримала подані нею клопотання та апеляційну скаргу та просила їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином, що підтвердив його захисник та повідомив про можливість розгляду справи без його участі в присутності захисника, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Мотиви апеляційного суду.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції та його захисник отримав копію постанови суду першої інстанції та ознайомився з матеріалами справи лише 21 грудня 2021 року, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про поважність причин пропуску та необхідність поновлення строку апеляційного оскарження. 
       Щодо доводів апеляційної скарги по суті.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040437 від 12 вересня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівників поліції, відповідно до якого 12.09.2021 року було зупинено автомобіль Фольксваген Туарег, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу до проведення огляду на стан сп`яніння почав вживати алкогольний напій, а саме пиво БірМікс, 0,5 л, 4,7% алкоголю, після чого відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з штатного відео-реєстратора, який розміщено в патрульному автомобілі, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 після зупинки автомобілю вживає алкогольній напій та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 ЗУ “Про національну поліцію”.
В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ “Про національну поліцію”, Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.
З огляду на наявні у працівників поліції повноваження, відсутність в матеріалах справи постанов або протоколів про вчинення інших адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_1 не свідчать про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки, здійснюючи свої превентивні повноваження, працівники поліції наділені правом зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо є інформація (орієнтування) яке свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а тому така зупинка здійснюється виключно з метою перевірки інформації, без провадження адміністративної процедури, яка має наслідком складання постанови або протоколу. Крім того, працівник поліції у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення не обмежений застосувати до водія положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, що також не передбачає складення будь-яких процесуальних документів, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає порушень з боку працівників поліції у даному випадку.
Посилання захисника на ту обставину, що працівниками поліції не проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в даному випадку ставиться в провину те, що він вжив алкогольний напій до проходження відповідного огляду або прийняття рішення про звільнення працівником поліції від проведення такого огляду, що є окремим правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому положення ст. 266 КУпАП в частині огляду на стан сп`яніння у даному випадку не застосовується.
Більше того, як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, а посилався виключно на те, що не був обізнаний з забороною вживання до проведення огляду на стан сп`яніння, що підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про наявність в його діях порушення ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд також не може погодитись з доводами скарги захисника щодо недопустимості показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки такі покази у повному обсязі узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Той факт, що зазначені пояснення частково надруковані вказує виключно на необхідності економії процесуального часу під час збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення та не може свідчити про їх недопустимість, оскільки вони містять персональні дані осіб, обставини, які їм стали відомі, які засвідчені особистими підписами, які є ідентичними тим, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, покази даних осіб, в даному випадку, не є ключовим доказом для правильного вирішення справи по суті, а є альтернативним засобом доказування, оскільки, як зазначалось вище, в межах даного адміністративного провадження не вимагається від особи проведення огляду на стан сп`яніння, а предметом доказування є факт вживання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності алкогольних напоїв до проведення такого огляду або до звільнення працівником поліції від проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає в тому числі й за вживання особою, яка керувала транспортним засобом алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника Кіщак А.А. без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Кіщак Анни Андріївни задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни залишити без задоволення.
Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ч. 4 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун