ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10399/21  Номер провадження 33/814/58/22	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Таценко Т.Р., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року
щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. на користь держави.
Як вбачається з постанови, 22 жовтня 2021 року близько 12год. 09 хв. у м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «РУТА А0483» н.з. НОМЕР_1 , здійснював пасажирські перевезення на міському маршруті №62 «Південний вокзал - Дублянщина - Вакуленці», при цьому перевозив 27 пасажирів при визначеній характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 21 разом із місцем водія, чим порушив пп.8 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Не погодившись з даним судовим рішенням його оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити, або обмежитися усним зауваженням застосувавши ст. 22 КУпАП за малозначністю учиненого діяння.
В апеляційній скарзі вказує, що перевезення пасажирів відноситься до публічних послуг і він не в праві застосовувати фізичну силу до будь-кого. У свою чергу зазначає, що перевозив пасажирів лише з наявними сертифікатами. Тоді як відповідно до змін від 24 листопада 2021 року до пп.8 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 дозволяється перевезення пасажирів у кількості місць для сидіння та 50 відсотків місць для стояння. 
Крім того, він перевозив медичних працівників відповідно до внутрішніх розпоряджень керівництва, а тому не вбачає своєї вини у вчиненні даного правопорушення. При цьому звертає увагу, що працівниками поліції взагалі не перевірявся факт перевезення медичних працівників.
Також вважає, що враховуючи зазначене, незначне перевищення кількості допустимих для перевезення осіб, його майновий стан, вважає що дане правопорушення є малозначним.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши  докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за статтею44-3КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 8 пункту 2-2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.
З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №506033 від 22.10.2021 року (а.с. 1); реєстраційною карткою транспортного засобу «РУТА А0483» н.з. НОМЕР_1 , згідно якої визначена характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількість місць для сидіння 21 разом із місцем водія (а.с.2,3); листом відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку виконавчого комітету Полтавської міської ради № 08-12/702 від 25 жовтня 2021 року, відповідно до якого транспортний засіб «РУТА А0483» н.з. НОМЕР_1 22 жовтня 2021 року здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №62 (а.с.4); відеозаписом події на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу «РУТА А0483» н.з. НОМЕР_1 , та встановлення кількості пасажирів. Нараховано 27 пасажирів, шість з яких не мали місця для сидіння (а.с.7).
Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу. 
Безпідставними є посилання наведені в апеляційній скарзі на зміни внесені 24 листопада 2021 року до постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 щодо можливості перевезення пасажирів у кількості місць для сидіння та 50 відсотків місць для стояння, оскільки правопорушення було вчинено до моменту внесення даних змін.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом8 пункту 2-2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.
Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.
Тобто, саме на водія, а не перевізника, який є суб`єктом господарювання, покладається обов`язок контролювати кількість пасажирів в салоні транспортного засобу. При заповнюваності автомобільного транспортупасажирами у кількості, яка перевищує кількість місць для сидіння, водій мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.
Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_1 правил перевезення пасажирів встановлених підпунктом 8 пункту 2-2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236.
Разом з тим, при накладенні стягнення, суд не в повній мірі врахував, особу порушника, обставини вчинення правопорушення та обрав занадто сувору міру відповідальності для ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Статтею 34 КУпАП визначені обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.
Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями, які закріплені у статті 33 КУпАП, апеляційний суд бере до уваги обставини скоєного правопорушення те, що ОСОБА_1 фактично вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, не значну кількість перевищення допустимої кількості осіб, та приходить до висновку, що вчинене останнім правопорушення є малозначним.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року- змінити.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.
В іншій частині постанову залишити без змін.
       
Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.А. Гальонкін