Справа № 145/1753/21
Провадження № 22-ц/801/293/2022
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року	Справа № 145/1753/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,
з участю секретаря судового засідання Француза М. Г., 
розглянувши апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області у складі судді Вальчука В. В. від 22 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Селянське (фермерське) господарство «Терра», державний реєстратор Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області Чернюк Л. М., ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, –
встановив:

       У листопаді 2021 року Агрофірма «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Селянське (фермерське) господарство «Терра» (далі – СФГ «Терра»), державний реєстратор Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області Чернюк Л. М., ОСОБА_1 , за яким просила:
-скасувати наказ Міністерства юстиції України від 08 жовтня 2021 року № 3582/5 «Про задоволення скарги»;
-зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 2021 року № 3582/5, зокрема рішення № 53475263 від 05 серпня 2020 року та рішення № 53489155 від 06 серпня 2020 року.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження.
       Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду, оскільки сторонами у справі є юридичні особи.
       В апеляційній скарзі Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що оскільки власником земельних ділянок, щодо державної реєстрації права оренди яких існує спір, є фізична особа, яка не має статусу підприємця, тому ця справа не відноситься до юрисдикції господарських судів відповідно до пунктів 6, 13, частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) та має розглядатися за правилами цивільного судочинства згідно з статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
       СФГ «Терра» та Міністерство юстиції України подали відзиви на апеляційну скаргу, за яким просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.
       Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції Господарського суду, оскільки сторонами у справі є юридичні особи.
       З такими висновками погодитися не можна, з наступних підстав.
       Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
       ГПК України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункти 6 та 13 частини першої статті 20 ГПК України).
       Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини першої статті 2 ЦПК України).
       Згідно з частиною першою статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
       Як видно з матеріалів справи Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: СФГ «Терра», державний реєстратор Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області Чернюк Л. М., ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
       Тобто, предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування наказу Міністерства юстиції України. 
       Позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача, тому правовідносини, які склалися між сторонами, є цивільно-правовими.
       З поданої позовної заяви видно, що власником земельних ділянок, щодо державної реєстрації права оренди яких існує спір, є фізична особа, яка не має статусу підприємця.
       Саме з цих підстав справа у цьому спорі не відноситься до юрисдикції господарських судів відповідно до пунктів 6, 13 частини першої статті 20 ГПК України, як про це помилково вказав суд першої інстанції, та має розглядатись за правилами цивільного судочинства згідно зі статтею 19 ЦПК України.
       Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 (провадження № 12-150гс19).
       При цьому апеляційний суд звертає увагу, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу здійснюється судом під час підготовчого провадження (пункт 1 частини першої статті 189 ЦПК України), а тому не правильне, на думку суду першої інстанції, визначення кола осіб, які беруть участь у справі, їх процесуального статусу, не є підставою для відмови у відкриті провадження у справі.
       Предметна юрисдикція спору визначається характером (змістом) спірних правовідносин, а не складом сторін спору (частина перша статті 19 ЦПК України).
       За змістом статей 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права (стаття 379 ЦПК України).
       Керуючись статтями 367, 369, 374, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, починаючи зі стадії відкриття провадження у справі.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       (Повний текст судового рішення виготовлено 21 лютого 2022 року)

       Головуючий                                                 О. С.         Панасюк

       Судді:                                                        О. Ю. Береговий

                                                                       Т. М. Шемета