УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа № 922/899/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Харківобленерго"
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021
у складі колегії суддів: Хачатрян В. С. (головуючої), Гетьман Р. А., Ільїна О. В.
у справі за позовом Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. Горького"
до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
про стягнення 424 499,07 грн

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021 до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго", скаржник) надійшла касаційна скарга на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 922/899/20 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою                                   АТ "Харківобленерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2020 у вказаній справі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                          № 922/899/20 визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), Білоус В. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.12.2021.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, судом встановлено таке.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі                              № 922/899/20 задоволено повністю позов Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького", стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на користь позивача переплату в сумі 424 499,07 грн та судовий збір у сумі 6 367,49 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, АТ "Харківобленерго" звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2020 у справі № 922/899/21 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

25.10.2021 Східним апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Харківобленерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2020 у справі № 922/899/21.

17.11.2021 Східним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою                                          АТ "Харківобленерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2020 у справі № 922/899/20.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 мотивована тим, що рішенням у справі № 922/899/20 питання про права, інтереси та (або) обов`язки АТ "Харківобленерго" не вирішувалось, а відтак колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки, в даному випадку                                         АТ "Харківобленерго" не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Так, судом апеляційної інстанції, зокрема зазначено, що у даній справі предметом спору є стягнення суми переплати за електричну енергію спожиту позивачем у лютому 2019 року за договором про закупівлю електричної енергії від 04.02.2019 № 1, укладеного з ПрАТ "Харківенергозбут".

За змістом статей 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Саме зазначений договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін спору.

Так, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що під час розгляду справи № 922/899/20, господарським судом досліджувалося питання щодо кількості фактично спожитої позивачем електричної енергії в лютому 2019 року та наявність чи відсутність факту переплати за неї, з урахуванням та оцінкою в сукупності доказів поданих позивачем в обґрунтування своїх вимог, зокрема, додатково додатку № 1 до договору про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії № 1 від 08.02.2019 (в редакції додаткової угоди від 22.08.2019), укладених з                АТ "Харківобленерго".

Так, суд апеляційної інстанції наголосив, що АТ "Харківобленерго" не є стороною договору про закупівлю електричної енергії від 04.02.2019 № 1. При цьому, з аналізу умов цього договору, який укладений між позивачем та відповідачем, з урахуванням вимог статтею 627, 628 Цивільного кодексу України, не вбачається, що на АТ "Харківобленерго" було покладено певні права та обов`язки. Крім того, ні мотивувальна, ні резолютивна частина рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2020 у справі № 922/899/20 не містить жодних суджень чи висновків саме про права та обов`язки скаржника -                                        АТ "Харківобленерго".

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржуваним рішенням не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки АТ "Харківобленерго", а, на підставі доказів, що відносяться до предмету доказування, здійснювалось дослідження обставин із господарських правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем за договором про закупівлю електричної енергії від 04.02.2019 №1, стороною якого апелянт не є.

Також, в ухвалі про закриття апеляційного провадження, судом визнано необґрунтованими посилання скаржника на те, що дії АТ "Харківобленерго" призвели до внесення невірної інформації до актів приймання-передачі електричної енергії, підписаних ПрАТ "Харківенергозбут" та КП "Центральний парк культури та відпочинку ім. М.Горького", оскільки оскаржуване рішення таких висновків не містить та відхилено твердження апелянта про наявність правового зв`язку між скаржником та сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням станом на момент винесення оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до приписів статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

При цьому, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути правовою підставою щоб вважати, що судове рішення прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Так, у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 09.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 910/2635/17, від 19.06.2018 у справі № 904/1192/16 неодноразово зазначено, що судове рішення, оскаржуване не залученою собою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Таким чином ГПК України зобов`язує апеляційний господарський суд з`ясувати обставини наявності або відсутності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі та дослідити, чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням. Відтак, якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 264 ГПК України, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже, немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Зважаючи на те, що скаржником не підтверджено наявності підстав для висновку про те, що господарським судом першої інстанції були вирішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження.

У поданій касаційній скарзі скаржником не наведено переконливих доводів щодо помилковості наведених висновків апеляційного господарського суду, які не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа                     "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи ухвалу про закриття апеляційного провадження від 17.11.2021 у справі № 922/899/20 діяв відповідно до вимог ГПК України та у межах повноважень, передбачених процесуальним законом.

За змістом частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                                          АТ "Харківобленерго" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 922/899/20, оскільки правильне застосовування норми права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 922/899/20.

2. Касаційну скаргу повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. Г. Пєсков