Єдиний унікальний номер 2-105/2006 
Номер провадження 22-ц/804/310/22        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року                                                                                    м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,
за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-105/2006 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року (суддя Воронков Д.В.),

в с т а н о в и в :

04 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, в обґрунтування заяви зазначивши, що у 2006 році Центрально-міським районним судом м. Горлівки було ухвалено рішення у справі № 2-105/2006 про стягнення з ОСОБА_2 на її ОСОБА_1 користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1\4 частини доходів. На підставі вказаного рішення були видані виконавчі листи, на підставі яких 25 липня 2007 року державним виконавцем Центрально-міського ВДВС ГМ УЮУ було відкрито виконавче провадження № 1136. На теперішній час матеріали справи та виконавчого провадження залишилися на тимчасово непідконтрольній території в м. Горлівці Донецької області. З метою зобов`язання ОСОБА_2 виконувати рішення суду просила відновити втрачене судове провадження та видати дублікат виконавчого листа. 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року відмовлено у відновленні втраченого провадження у справі № 2-105/2006 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
З вказаною ухвалою не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, призначити на новий розгляд, задовольнивши її вимоги про відновлення втраченого судового провадження для отримання дублікату виконавчого листа № 2-105/2006 від 01 лютого 2007 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\4 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що зазначена справа знаходилась в провадженні суду тривалий час, але жодного разу вона не отримувала судової повістки чи смс повідомлення про час та місце розгляду справи, заперечення відповідача на її заяву їй не було надано, судом її не було повідомлення про участь у справі зі сторони відповідача адвоката. У задоволенні її вимог про відновлення втраченого судового провадження їй було відмовлено на тій підставі, що зібраних матеріалів недостатньо для відновлення втраченого судового провадження. Але цивільна справа знаходиться у м.Горлівка Донецької області, тобто на території тимчасово окупованої території. Вона подала всі документи, які збереглися. Крім того, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 11 березня 2021 року у відділі зареєстровано виконавче провадження ВП № 10088456 з примусового виконання виконавчого листа №2-105 від 01 лютого 2007 року, виданого Центрально-Міським районним судом м.Горлівка про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Судом допитано у якості свідка суддю ОСОБА_4 , яка ухвалювала рішення у справі. Вона надала копію постанови про відкриття виконавчого провадження. А отже згідно законодавства України надання копії рішення не є обов`язковим, якщо є інші докази та підтвердження.     
ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, оскільки судом прийнято судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в розумінні статей 128, 130 ЦПК України. Надала апеляційному суду 22 лютого 2022  року клопотання, згідно якого просить справу розглянути за її відсутності, апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати. 
ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, судова повістка, направлена за адресою, зазначеною в матеріалах справи, була повернута суду як невручена із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Будучи в розумінні статей 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Відмовляючи у відновленні втраченого провадження у справі № 2-105/2006 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею окрім копії постанови про відкриття виконавчого провадження та листування з органами ВДВС не надано жодного доказу по справі, зібраних матеріалів цивільної справи недостатньо для відновлення втраченого судового провадження.
Апеляційний суд частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі (а.с.18).
30 березня 2021 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначено розгляд справи на 12 квітня 2021 року (а.с.20, 22).
12 квітня 2021 року, сторони у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 20 квітня 2021 року, причини відкладення розгляду справи в протоколі судового засідання не зазначені (а.с.23).
20 квітня 2021 року сторони у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено, причини відкладення розгляду справи в протоколі судового засідання не зазначені, дата та час не зазначені (а.с.25). 
02 червня 2021 року електронною поштою на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , з якої вбачається, що вона просить заяву про поновлення провадження розглядати за її відсутності (а.с.36-37).
22 червня 2021 року сторони у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено, причини відкладення розгляду справи в протоколі судового засідання не зазначені, дата та час не зазначені (а.с.43).
Згідно довідки від 11 серпня 2021 року розгляд справи відкладено на 18 серпня 2021 року (а.с.44,45).
18 серпня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області постановлено ухвалу про відмову у відновленні втраченого провадження (а.с.57-58). 
Главою 7 ЦПК України визначено порядок сповіщення сторін про розгляд справи.
Згідно норм ЦПК України судові виклики здійснюються повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судової повістки.
Частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України передбачено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Згідно із частинами 1-6 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина 11 статті 128 ЦПК України).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні вимог статті 128 ЦПК України підтверджуючих повідомлення заявниці ОСОБА_1 про дату та час розгляду її заяви 12 квітня 2021 року, 20 квітня 2021 року, 22 червня 2021 року, на 11 серпня 2021 року, на 18 серпня 2021 року
Посилання суду першої інстанції, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, не спростовує зобов`язання суду повідомляти заявниці про час та дату розгляду справи.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у суду першої інстанції підстав щодо розгляду справи та постановлення ухвали за відсутності заявниці ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що суд першої інстанції не забезпечив належну організацію судового розгляду справи та не забезпечив ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223, 372 ЦПК України.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги уваги не звернув, розглянув заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження у праві без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Таким чином, заслуговують на увагу та підтверджуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного повідомлення її про дату, час і місце судового засідання, чим порушено її право на захист.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись статтями 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Судді                                                                                              І.В. Кішкіна

                                                                                                        А.В. Гапонов 

                                                                                                        О.В. Халаджи