ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року	Львів	Справа № 300/4943/21 пров. № А/857/21611/21	

  Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Большакової О. О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 300/4943/21 (головуючий суддя Чуприна О. В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської міської ради про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Надвірнянської міської ради в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення процедури розгляду його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель комунальної власності для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Зобов`язати Надвірнянську міську раду Івано-Франківської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.06.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель комунальної власності для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, та надати такий дозвіл або мотивовану відмову у його наданні.  
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 23.06.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель комунальної власності для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.
Зобов`язано Надвірнянську міську раду Івано-Франківської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.06.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель комунальної власності для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, та прийняти за наслідками його розгляду рішення по суті порушеного у клопотанні питання за змістом і в строк, визначених абзацом першим частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Надвірнянська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що в діях Надвірнянської міської ради відсутня протиправна бездіяльність, щодо процедури розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки для ведення селянського господарства.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначено ст.ст. 118. 121 Земельного кодексу України (ЗКУ).
Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, в тому числі вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ст. 47 вказаного Закону постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради. її виконавчого комітету.
Відповідно до Регламенту Надвірнянської міської ради, затвердженого рішенням від 08.12.2020 № 14-2/2020 «Про затвердження Регламенту Надвірнянської міської ради восьмого скликання» та Положення про постійні комісії Надвірнянської міської ради, затвердженого рішенням від 08.12.2020 № 15-2/2020 «Про затвердження Положення про постійні комісії Надвірнянської міської ради восьмого скликання» постійні комісії міської ради є органами міської ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
На підставні, вказаних рішень у Надвірнянській міській раді утворена постійна комісія з питань землекористування та земельних відносин, на якій розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га в с. Стримба для ведення селянського господарства.
15.07.2021 постійною депутатською комісією вирішено відкласти розгляд вказаного питання до затвердження Надвірнянською міською радою Положення про порядок виділення земель для ведення особистого селянського господарства.
Про зазначене позивача було повідомлено листом віл 19.07.2021 вихід. №11/995.
Таким чином міська рада у місячний строк розглянула заяву позивача, однак у межах компетенції і повноважень, з об`єктивних причин відклала розгляд даного питання.
Вказане рішення постійною депутатською комісією прийнято на підставі вище наведених нормативних актів та рішень міської ради.
Також постійною депутатською комісією враховано те, що у процесі децентралізації та приєднання до Надвірнянської міської ради прилеглих сільських рад, у Надвірнянській міській раді виникла нагальна необхідність врегулювання питання першочергового та позачергового надання вільних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства шляхом прийняття регуляторного акту - Положення про порядок виділення земель для ведення особистого селянського господарства.
Вказаний, регуляторний акт згідно рішення від 08.12.2021 №16-2/2020 внесений до Плану діяльності Надвірнянської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік. Вказаний регуляторний акт Надвірнянською міською радою на даний час розроблений і найближчим часом буде введений в дію у визначеному порядку.
Наголошує на тому, що Надвірнянською міською радою позивачу не відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також не залишено клопотання без розгляду, а тому в діях Надвірнянської міської ради відсутня протиправна бездіяльність щодо позивача.
Крім, того питання порядку передачі земельних ділянок у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в даному випадку Надвірнянської міської ради, в які суд не може втручатися, а тому судом не може бути вирішене питання про зобов`язання міську раду розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.10.2019 є особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.8).
Позивач звернувся до Надвірнянської міської ради із заявою (клопотанням) від 23.06.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, за рахунок земель комунальної власності (а.с.10).
До заяви позивачем долучено: копію посвідчення НОМЕР_1 від 17.10.2019, копію паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали з відображенням місця розташування земельної ділянки (а.с.6-7, 9, 9, 10, 11).
Надвірнянська міська рада, за результатом розгляду 15.07.2021 клопотання на засіданні постійної депутатської комісії з питань землекористування та земельних відносин, листом від 19.07.2021 №П-995, повідомила позивача про відкладення розгляду клопотання про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства до затвердження Положення про порядок виділення земельних ділянок (а.с.13).
Надаючи правову оцінку спіним правовідносинам, суд першої інстанції вірно врахував, що пунктом «б» частини 1 статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 за №3551-ХІІ (далі Закон №3551-ХІІ) учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. 
Отже, ОСОБА_1 як громадянин України та учасник бойових дій має право на подання заяви про першочергового відведення земельної ділянки саме за цільовим призначенням, визначеним пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону №3551-ХІІ.
Згідно вимог пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Також у відповідності до вимог  пунктів «а» і «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить  розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Так, відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Стаття 118 Земельного кодексу України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
За змістом частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
У відповідності до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122  цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України).
Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122  цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Суд першої інстанції з урахуванням викладеного вище вірно зауважив, що чіткий і виключний перелік обставин, наявність яких дає підстави для відмови у прийнятті відповідним органом рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надання її у власність, визначені частинами 7 і 9 статті 118 Земельного кодексу України. ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Частиною 7 статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки:
а) надати дозвіл;
б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
Розглядаючи заперечення відповідача, судом першої інстанції з`ясовано, що рішенням Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області восьмого скликання (друга сесія) від 08.12.2020 за №16-2/2020 затверджено План діяльності міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік, серед яких – Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Надвірнянської міської ради (а.с.49, 50).
Згідно витягу з протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань землекористування та земельних відносин Надвірнянської міської ради від 15.07.2021 о 16:00 год., комісією вирішено відкласти розгляд заяви ОСОБА_1 (учасника АТО) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га в с. Стримба для ведення особистого селянського господарства до затвердження відповідного Положення (а.с.53).
Таким чином, на переконання відповідача, Надвірнянська міська рада, від імені якої діяв уповноважений орган – Постійна комісія, розглянула клопотання позивача у місячний строк, однак у межах компетенції і повноважень органу місцевого самоврядування відклала розгляд даного клопотання, у зв`язку із вище коментованими обставинами.
Однак, суд першої інстанції правильно відхилив такі доводи відповідача, оскільки питання по суті заявленого клопотання ОСОБА_1 вирішено не було, зокрема, за результатами його розгляду не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні з підстав, визначених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України. Більше того, в силу вимог пункту 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР і пунктів «а» і «б» частини 1 статті 12 ЗК України вирішення по суті питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмови у його наданні є виключною компетенцією ради як єдиного належного органу в системі місцевого самоврядування.
Суд першої інстанції правильно вважав, що надаючи позивачу проміжну відповідь на його звернення листом від 19.07.2021, якою відповідач повідомив про відкладення розгляду клопотання від 23.06.2021 до затвердження Положення, міська рада не дотрималась вимог частини 7 статті 118 ЗК України.
Відсутність належним чином оформленого і прийнятого рішення міської ради про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, що свідчить про його протиправну бездіяльність.
Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, суд першої інстанції виходив з того, що під ефективним засобом (способом) захисту необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
У даному спірному випадку, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною 7  статті 118 ЗК України.
Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі у 806/2532/16.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 ЗК України у визначений законом строк, то суд першої інстанції вірно вважав, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
З огляду на це безпідставними є твердження апелянта, що суд першої інстанції втрутився в його дискреційні повноваження, оскільки суд не вирішив по суті питання за зверненням позивача.   
Проаналізувавши наведені норми та встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність заявлених ОСОБА_1 вимог.
Також суд правильно вирішив, відповідно до положень статті 139 КАС України, питання розподілу судових витрат у справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 300/4943/21 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін