ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 лютого 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/8344/20
провадження № 22-ц/4809/344/22 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,
за участі секретаря – Савченко Н. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – Військова частина НОМЕР_1 , Квартирно-екплуатаційний відділ м. Кропивницького,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2021 року у складі судді Івченка П. О. і
В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (далі – КЕВ м. Кропивницький) та просив:
-визнати неправомірними дії житлової комісії та командира Військової частини НОМЕР_1 щодо зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та скасувати Протокол № 17 від 12.11.2020 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 і Наказ № 1005 від 12.11.2020 в частині зняття його та членів його сім`ї з вищевказаного обліку;
-поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на першочерговому квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з дати зачислення на цей облік, тобто з 26.12.2019 на підставі Протоколу № 30 від 26.12.2019 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ;
-стягнути з відповідача судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що   ОСОБА_1 з 1993 року перебував на військовій службі, а 31.05.2012 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби позивач з 26.12.2019 перебував на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 із складом сім`ї 2 особи.
На підставі наказу № 88 від 08.07.2020 ОСОБА_1 було звільнено у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу та направлено для зарахування на військовий облік до Кропивницького МВК Кіровоградської області.
12.11.2020 до Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист № 2386 ТВО начальника КЕВ м. Кропивницький майора О. Кувшинова про те, що у військовій частині значаться військовослужбовці, які неправомірно перебувають в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а саме: підполковник ОСОБА_2 , підполковник ОСОБА_1 та старший солдат ОСОБА_3 , яких було звільнено у запас, у зв`язку з закінченням строку контракту.
Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 у вигляді протоколу № 17 від 12.11.2020 позивача знято з обліку та виключено із списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Командир Військової частини НОМЕР_1 погодився з таким рішенням житлової комісії та видав наказ № 1005 від 12.11.2020 «Про затвердження протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020».
Позивач з вказаними документами, щодо зняття його та його родини з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не погоджується в повному обсязі, вважає їх незаконними та такими, що порушують право на житло, а тому вважає, що вони підлягають скасуванню.
Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , КЕВ міста Кропивницький, про поновлення на квартирному обліку, задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом № 17 від 12.11.2020 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1005 від 12.11.2020 «Про затвердження протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020» в частині зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи з квартирного обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та перебувають на обліку у Військовій частині НОМЕР_1 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання для отримання житла для постійного проживання з 26.12.2019.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1 816 грн 00 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що при зарахуванні ОСОБА_1 у чергу на отримання житла у 2019 році та перебування його на квартирному обліку порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався, вислуга років у Збройних Силах України на момент звільнення становила 28 років 05 місяців 27 днів, ОСОБА_1 на момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов не настали.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованими, а тому рішення про зняття позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку підлягає скасуванню, як незаконне, а позивач разом з родиною підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КЕВ м. Кропивницький, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного обгрунтованого доказу, який би вказував на неправомірність дій чи бездіяльності КЕВ м. Кропивницький, а тому останній не є належним відповідачем.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.
Відповідач вважає, що підставою для звільнення в запас ОСОБА_1 було саме небажання продовжувати військову службу, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційних заходів, позивач втратив право на залишення на квартирному обліку.
Оскільки законодавчими нормами встановлений вичерпний перелік підстав, при яких особа при звільненні із військової служби залишається на обілку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а серед їх переліку така підстава як звільнення з військової служби у зв`язку із тим, що не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду, відсутня, відповідач вважає, що житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 було обґрунтовано прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку, як такого, що втратив відповідне право.
Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 забезпечений житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він проживає разом зі своєю сім`єю.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , не оскаржується, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 без задоволення.
В судовому засіданні апеляційного суду представник КЕВ м. Кропивницький Куропяткіна А. І. підтримала доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 та представник Військової часитини НОМЕР_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно із посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.10.2017, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років.
Згідно з витягами із послужного списку та наказу командрира Військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2020, ОСОБА_1 вступив на військову службу 01.08.1993, з якої звільнений в запас 08.07.2020 та з 18.07.2020 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарних – 26 років 11 місяців 17 днів; пільгова – 01 рік 06 місяців 10 днів; загальна – 28 років 05 місяців 27 днів.
26.12.2019 позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов з сім`єю 2 особи та включити до списку на першочергове отримання житлового приміщення як учаснику бойових дій.
Витягом з протоколу № 30 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2019, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що на своєму засіданні комісія розглянула питання про зарахування до черги Кіровоградського гарнізону на поліпшення житлових умов військово службовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 та постановила зарахувати підполковника ОСОБА_1 на квартирний облік до загальної черги з 26.12.2019 в склад сім`ї 2 (дві) особи: дружина ОСОБА_4 , 1974 року народження.
Згідно із повідомленням ТВО начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький від 11.11.2020 № 2386, у Військовій частині НОМЕР_1 значаться військовослужбовці, які неправомірно перебувають в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, в тому числі підполковник ОСОБА_1 , який був звільнений у запас з військової служби або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі. ОСОБА_1 не належить до категорії звільнення щодо перебування на обліку, що суперечить Інструкції та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому просив на житловій комісії розглянути законність перебування на квартирному обліку вказаної особи та повідомити про прийняте рішення.
Відповідно до Витягу з протоколу № 17 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2020 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 12.11.2020, керуючись наказом Міністра оборони України № 380 від 31.07.2018 п. 10 розділу VII « Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 знято підполковника запасу ОСОБА_1 з обліку та виключено зі списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.11.2020 № 1005 «Про затвердження протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020, відповідно до вимог п. 5 розділу 8 Міністерства Оборони України № 380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями», затверджено протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020 «Щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та виключення зі списків військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, на підставі п. 10 розділу VII «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380 та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081.
Згідно з довідкою, виданою командиром Військової частини НОМЕР_1 26.11.2020 № 105, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 з 26.12.2019 по 12.11.2020, складом сім`ї 2 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 26.12.2019. Службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання та грошовою компенсацією за належне отримання жилого приміщення за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» 9 (далі – Закон), який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону).
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців – осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення (далі – військовослужбовці) та членів їх сімей, регулюється Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року№ 1081 (далі – Порядок № 1081).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Аналогічні положення закріплені також і в пункті 29 Порядку№ 1081.
Підстави для зняття військовослужбовців з житлового обліку передбачені пунктом 30 Порядку № 1081.
Відповідно до цього пункту, військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 
2) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 
3) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 
4) в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 (далі – Інструкція № 380), військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Згідно з пунктом 1 розділу VІ Інструкції № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Отже, зазначеними законами держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Результат системного аналізу зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному облікудо отримання ними житла у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, прямо передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 740/3917/20 (провадження № 61-6785св21).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно з витягами із послужного списку та наказу командрира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2020, ОСОБА_1 вступив на військову службу 01.08.1993, з якої звільнений в запас 08.07.2020 та з 18.07.2020 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарних – 26 років 11 місяців 17 днів; пільгова – 01 рік 06 місяців 10 днів; загальна – 28 років 05 місяців 27 днів (а.с. 15-18, 42).
26.12.2019 позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов з сім`єю 2 особи та включення до списку на першочергове отримання житлового приміщення як учаснику бойових дій (а.с.32-34).
Витягом з протоколу № 30 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2019, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що на своєму засіданні комісія розглянула питання про зарахування до черги Кіровоградського гарнізону на поліпшення житлових умов військово службовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 та постановила зарахувати підполковника ОСОБА_1 на квартирний облік до загальної черги з 26.12.2019 в складі сім`ї 2 (дві) особи: дружина ОСОБА_4 , 1974 року народження (а.с. 35).
Згідно із повідомленням ТВО начальника КЕВ м. Кропивницький від 11.11.2020 № 2386, у Військовій частині НОМЕР_1 значаться військовослужбовці, які неправомірно перебувають в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, в тому числі підполковник ОСОБА_1 , який був звільнений у запас з військової служби або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі. ОСОБА_1 не належить до категорії звільнення щодо перебування на обліку, що суперечить Інструкції та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому просив на житловій комісії розглянути законність перебування на квартирному обліку вказаної особи та повідомити про прийняте рішення (а.с. 37).
Відповідно до Витягу з протоколу № 17 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2020 року, затвердженого командиром Військової частини НОМЕР_1 12.11.2020, керуючись наказом Міністра оборони України № 380 від 31.07.2018 п. 10 розділу VII «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 знято підполковника запасу ОСОБА_1 з обліку та виключено зі списків військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (а.с. 39).
Відповідно до Витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.11.2020 № 1005 «Про затвердження протоколу житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020, відповідно до вимог п. 5 розділу 8 Міністерства Оборони України № 380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей житловими приміщеннями», затверджено протокол засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 17 від 12.11.2020 «Щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та виключення зі списків військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, на підставі п. 10 розділу VII «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380 та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (а.с. 41).
Згідно з довідкою, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 26.11.2020 № 105, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 з 26.12.2019 по 12.11.2020, складом сім`ї 2 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 26.12.2019. Службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання та грошовою компенсацією за належне отримання жилого приміщення за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався (а.с. 36).
Відповідно до довідок Квартирно-експлуатаційних відділів, наданих підполковнику ОСОБА_1 , останній жилу площу під час проходження служби не отримував (а.с. 48, 50, 52, 53).
Аналізуючи наведені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивач на момент звільнення мав вислугу на військовій службі більше 20 років, постійним житлом не забезпечувався, перебував на обліку для поліпшення житлових умов у Військовій частині НОМЕР_1 , а тому підстави, визначені законом для зняття з обліку позивача, який потребує поліпшення житлових умов, не настали.
Зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку згідно рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2020 року, затвердженого командиром Військової частини НОМЕР_1 12.11.2020, без зазначення правових підстав, як військовослужбовця, що має 28 років 05 місяців 27 днів вислуги років, буде становити для позивача надмірний тягар, при цьому втрата права на житло є найбільш крайньою формою втручання (рішення ЄСПЛ у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року) та не переслідує законної мети, а відповідачем не доведено необхідність вказаних заходів щодо позивачів відповідно до чинного законодавства України.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та по суті дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд не бере до уваги посилання в апеляційній скарзі на правомірність прийнятого рішення про зняття позивача з квартирного обліку, адже серед переліку підстав, при яких особа при звільненні із військової служби залишається на обілку громадян, відсутня така як закінчення строку дії контракту, з огляду на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для зняття з обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї не у зв`язку з припиненням строку дії контракту, а саме у зв`язку з наявністю у позивача стажу календарної вислуги на військовій службі більше 20 років.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 забезпечений житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він проживає разом зі своєю сім`єю, спростовуються матерілами справи, а саме копією довідки Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2020 № 105 про те, що ОСОБА_1 службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання та грошовою компансацією за належне отримання житлового приміщення за рахунок Міністерства обоорни України не забезпечувався (а. с. 36).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2021 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 21.02.2022.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 
Судді                                                                 А. М. Головань
О. Л. Карпенко