Справа № 450/3337/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/1924/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Луки Тараса Миколайовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
- адвоката Луки Т.М. 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою  АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
       Стягнуто з  ОСОБА_1   в дохід держави 454 гривень судового збору. 
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 02 серпня 2021 року о 08 год. 39 хв. на 10 км + 200 м автодороги М-11 «Львів - Шегині»   керував автомобілем марки «Мерседес-Бенц» номерний знак  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест» в присутності двох свідків. Результат тесту № 1563 позитивний і становить 0,26 ‰. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Лука Т.М. покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з грубим порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що суддею, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, крім цього, судом першої інстанції протиправно відмовлено у відкладені розгляду справи з метою отримання правової допомоги, оскільки на території Львівської області діють карантинні заходи, що унеможливлюють з`явлення до суду. Звертає увагу на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосуванню норми міжнародного права в галузі дорожнього руху, відповідно до яких мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння повинна становити 0,25 проміле. 
       Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без участі правопорушника та його захисника, а про згадане рішення їм стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень 05 листопада 2021 року; скасувати дану постанову, прийняти нову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Заслухавши виступ захисника правопорушника  ОСОБА_1  - адвоката Луки Т.М. про розгляд справи у відсутності   ОСОБА_1   та про задоволення апеляційної скарги,  перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 199952 від 02 серпня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;  тестом № 1563 від 02 серпня 2021 року, результат якого становить 0,26 ‰; відеозаписами з CD-диску; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 02 серпня 2021 року; довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 05 серпня 2021 року; копією постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4572997 від 02 серпня 2021 року та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 ,  які містяться в  протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього,  ОСОБА_1  власноручно зазначив про те, що випив 150 грам коньяку, з результатом згідний.  
       При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому. 
       Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.
       Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП правопорушнику ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому. 
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Щодо покликань адвоката Луки Т.М. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності правопорушника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови з огляду на наступне. 
       Як вбачається з матеріалів справи, розгляд такої в суді першої інстанції  неодноразово призначався до розгляду з відповідним викликом правопорушника, однак до суду правопорушник не з`являвся, при цьому, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням на території Львівської області карантинних заходів і відсутність у нього вакцинації.  
               Разом з тим, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, вірно зазначив про те, що ОСОБА_1 мав можливість з часу впровадження більш жорстких карантинних заходів на території Львівської області пройти вакцинацію або здати відповідний ПЛР-тест, а також прибути в судове засідання, скориставшись засобами захисту. оскільки жодною з редакцій Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 не було заборонено відвідування судів або об`єктів поштового зв`язку за умови забезпечення персоналу та відвідувачів засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.
               Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.
       З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що поведінка правопорушника свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, відтак порушень суддею вимог закону не підтверджено. 
Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
       Окрім цього, право правопорушника ОСОБА_1 на участь у розгляді справи відновлене, зокрема, шляхом подачі ним апеляційної скарги.
Що стосується доводів апелянта щодо відсутності в Україні допустимого рівня алкоголю в крові, то такі апеляційний суд не приймає до уваги, з наступних підстав.         Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
       Згідно з п. 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
       Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2‰. З огляду на наведене, порушень норм національного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
       Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
       Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Луці Т.М. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Луці Т.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року. 
       Апеляційну скаргу захисника правопорушника  ОСОБА_1  - адвоката Луки Т.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського  районного суду  Львівської області від  03 листопада  2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без зміни.
       Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.